ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1900, N:0 5. 681 

 2. Af 



du- 

 följer vidare, att 



«»'+1 "j'+i "»'+1 



och således att 



dE\r- idE\^- 



du /„^. \ du ]u^^^ 



eller att tangenten för den spetsiga vinkel, som kurvan E{n) 

 bildar med u-axeln år större i en föregående nollpunkt till 

 E{ii) = O än i en efterföljande. 



fly !> Öy^ 



3. Om vi i stället för att integrera mellan två på hvar- 

 andra följande nollställen till E{u) = O hade integrerat mellan 



dE 

 två på hvarandra följande nollställen till -y- = O , hade vi er- 

 hållit 



/dx 

 E--^ du ^ O] således följer, 



dE 

 att «-(c — a;)E^ i en nollpunkt till ^— = är mindre än i en 



du 



efterföljande. Men som a-(c — x) är större i den föregående 



nollpunkten än i den efterföljande, måste E- vara mindre i den 



föregående nollpunkten än i den efterföljande. 



Vi hafva således funnit: det absoluta värdet, som E(n) an- 



dE 



tager i en nollpunkt till -—- = O, är mindre än i en efterföljande. 



