ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1900, N:0 G. 701 



Regnellska herbariet rikt representerade Metastelma Hilarianum 



FOURN. 



Till habitus öfverensstämmer denna växt mycket nära med 

 M. odoratum DcNB., åtminstone sådan den afbildas i Flora bra- 

 siliensis^); fråga torde rent af vara, om den är derifrån till arten 

 skild. Redan på denna figur synes tydligt, att inflorescenserna 

 äro axillära och vanligen motsatta, d. v. s. båda de motsatta 

 bladen äro stödjeblad för blomställningar. Sällan utgå i båda 

 bladvecken i stället vegetativa skott, som äro i det närmaste 

 lika starkt utvecklade. Oftare, dock icke synnerligen ofta, sitter 

 i det ena bladvecket en inflorescens, i det andra ett vegetativt 

 skott (fig. 1 A), som redan vid de första normalt utvecklade bla- 

 den i sin tur uppbär inflorescenser. Någon gång ser det vid 

 hastigt påseende ut, som om i samma bladveck, hvarifrån det 

 vegetativa skottet utgår, äfven skulle sitta en inflorescens (fig. 

 1 A. infl.). Detta förhållande finner lätt sin förklaring, om 



... AuDUTTZ . 



/^^ 



ccttU-. B. 



• * ) 





Fig. 1. Metastelma Hilarianum Fourn. caul. hufvudstammen. — fol. blad. 

 — infi. blomställning. — ram. vegetativ gren. 



man underkastar det vegetativa skottet en närmare granskning. 

 Knappt 1 mm. från basen bär detta ett par motsatta, små, spet- 

 siga, brunaktiga lågblad. Ett af dessa visar sig utgöra stödje- 

 bladet för den i fråga varande blomställningen, hvars hufvudaxel 

 således är en axel af tredje ordningen i förhållande till den, 

 hvarifrån den vegetativa grenen utgår. Förekomsten af dessa 

 båda lågblad förklarar också, hvarför de båda första normalt 



1) Fasc. XCV, tab. 55. 



