ÖPVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1900, N:0 6. 709 



vid samma blad två olika starkt utvecklade inflorescenser, af 

 hvilka den svagare och till utvecklingen senare är tydligt axil- 

 lär, under det att den andra än är helt och hållet skild från don 

 förra och intar samma plats som de extraaxillära inflorescenserna, 

 än är under en kortare sträcka, en eller ett par ram., samman- 

 vuxen med denna. I ännu andra fall utgå vid samma blad tre 

 inflorescenser, hvilka dock alla äro olika starkt och oliktidigt ut- 

 vecklade, till tiden senast den, som sitter midterst. Att ingå på 

 en teoretisk förklaring af alla dessa ställningsförhållanden synes 

 mig vara allt för djerft, då jag för närvarande för min under- 



( 



Pn^. 



V5/ 



Fig. 4. Roulinia parviflora Dcne. inß. blomställning. 

 — ram. vegetativ gren. 



sökning endast förfogar öfver torrt material. Så mycket fram- 

 går dock af det sagda, att äfven hos denna art kunna förekom- 

 ma rent axillära inflorescenser, att en starkt utpreglad olikhet 

 förefinnes mellan de båda axillärknopparna vid samma nodus och 

 att under vissa förhållanden endast de basala delarna af ett si- 

 doskott komma till utveckling, under det att knoppen för öfrigt 

 nästan helt och hållet slår fel. 



