ÖPVERSIGT AP K. VETENSK.-AKAD. FÖIIIIANDLINGAR 1900, N:0 6. 735 



naii, ocli ätvcn från Metanemertineriia, livilka undantagslöst hafva 

 munnen belägen tram för — och vanligen mycket långt framför — 

 lijärnan. Epitelet öfverensstämmer mera med Carinellas än med 

 Ceplialotlirix'' och Metanemertinernas. Grundlagret är likaledes hos 

 Carlnoma starkt utveckladt men mycket tunnt hos Cephalothoix. 



Mushidatnren är i hufvudsak lielt öfverensstämmande med 

 Carinellas men afviker starkt från Cephalothrix\ Denna likhet 

 i muskulaturens anordning sträcker sig ända in i ganska små 

 detaljer, såsom inre ringrauskulaturens upphörande och befintlig- 

 heten såväl af diagonalmuskler som af en längsrauskelskifva 

 mellan tarm och rhynchocceloni. Yttre längsrauskelskiktet och 

 epitelialmusklerna peka åtminstone icke mot Ceplialotlirix eller 

 emot Hoplonemertinerna. 



Blodkärlsystemet är hos Carinoma i hufvudsak Carinellas. 

 Visserligen saknas svalgkärl, men sådana saknas äfven hos några 

 Carinellor samt hos Callinera, hvilken står Carinella tämligen 

 nära. Däremot förefinnes hos Carinoma rhynchocoelomkärl och 

 rhynohocoelomsidokärl, af hvilka de förra fullkomligt motsvara de 

 lika benämnda kärlen hos Carinella. Genom de kommissurer, som 

 i bakre kroppsregionen utan förmedling af ryggkärl förbinda Ca7'i- 

 nomas sidokärl, står den alldeles ensam och visar häri tendenser 

 hvarken mot Carinella eller de högre neraertinerna. Ceplialo- 

 tlirix har endast de två sidokärlen och utmärker sig från nästan 

 alla öfriga nemertiner genom frånvaro af den ventrala kommis- 

 suren i hufvudets bakre del, hvarigenom så väl som genom kär- 

 lens temligen likformiga vidd detta slägte erhåller ett kärlsystem, 

 som till och med är enklare än (Jai^ininas. 



Nephridierna äro förut noggrannare omnämnda. De peka 

 helt hän emot Carinella. Jag skall blott erinra därom, att om 

 de hos Carinoma Armandi synas utmärkta genom ett litet antal 

 och obetydliga i blodkärlen inträngande ändorgan ^), så är detta 

 för ingen del fallet hos C. patagonica, där såväl förgreningen 

 är starkare som också dessa grenar djupt intränga i blodkärlen. 

 Hos Callinera är förgreningen af nephridierna ännu vida svagare 



') Jfr BÜRGER. Die Nemertinen. Flora und Fauna etc. s. 713. 



