26 LIDFORSS, BATOLOGISKA IAKTTAGELSER. 



frön, sedan 1887 odlats i Lunds botan. trädgård, ha till alla 

 delar förblifvit typiska. 



R. progenerans n. subsp. (R. sepimentorum LiDF. in sched. 

 1889). 



Turioner långa, krypande eller klättrande, nedtill runda, på 

 midteu trubbigt femkantiga. Taggar raka eller svagt krökta, 

 mycket täta, olikstora, från sidorna starkt hoptryckta, blandade 

 med talrika borst och glandelhår. Turionernas blad vanligen 

 femfingrade; småbladen skarpt sågade, matt gröna och med 

 kanterna täckande h varandra; deras bladskaft svagt men tydligt 

 refflade. Uddbladet stort, nästan cirkelrundt, med bred, svagt 

 hjertlik bas och utdraget i en kort spets, 4 — 5 gånger längre 

 än sitt skaft. Stipler ganska stora, assimilerande, fästa ungefär 

 '/2 cm. upp på bladskaftet*. — Blombärande grenar kraftiga, 

 temligen långa; deras nedersta blad vanligen femfingrade, de 

 öfre trefingrade, med rombiskt, mot basen afsmalnande uddblad, 

 hvars största bredd ligger närmast spetsen. Blomställning kvast- 

 lik, dess hufvudaxel väpnad med talrika, raka taggar och liksom 

 biaxlarne beklädd med borst, glandier och hår, föryngrande sig 

 nedåt genom långskaftade, från de nedre bladvecken frambrytande 

 blomställningar. Foderblad gråludna, beklädda med talrika tag- 

 gar, glandier och borst, efter blomningen tilltryckta, stundom 

 helt omslutande den omogna frukten och äfven vid fruktmogna- 

 den tilltryckta. Kronblad hvita, temligen stora, äggrunda, vågiga, 

 i spetsen något urnupna med kort klo. Ståndare talrika, hvit- 

 gröna, längre än stiften med gleshåriga knappar (1 — 4 hår på 

 h varje knapp). Pollen väl utbildadt, knappast ett enda korn 

 abnormt. Frukter mycket stora, väl utbildade, kägelformiga. 



Förekommer vid Mö lie fiskläge, der jag iakttog den redan 

 1889, men der den, i olikhet med närstående corylifolii, ej visar 

 någon tendens att utvidga sitt gebiet. En mycket närstående 



bestående fall är emellertid sakförhållandet höjdt öfver allt tvifvel, dä förf. 

 under åren 1885 — 89 hundratals gånger passerat den i öfrigt Rubus-fattiga 

 landsvägen mellan MöUe och Kullagården utan att upptäcka ett spår af R. 

 tiliaceus. 



