232 FRIES, SVERIGES MYXOMTCETER. 



denna förekommer ytterst sällsynt i jämförelse med -S^. Smithii. 

 Genom de smärre, blott 4 — 6 ^ stora sporerna är den bland 

 annat lätt skild från St. ferruginea, som har sporerna 7 — 9 f.i. 



Steinonites Tubulina ALB. & SCHW. Denna art, som 1805 

 beskrefs af ALBERTINI och SCHWEINITZ (Consp. Fung. pag. 102), 

 finnes upptagen såväl uti Stirp. Femsj. som uti Syst. Myc. och S. 

 Veg. Se, på de båda sistnämnda ställena blott som en varietet eller 

 underart under Stein, fusca, och borde således vara att räkna till vår 

 flora. Sedan dess hafva dock olika åsigter gjort sig gällande, om 

 huru man bör uppfatta denna art. Så t. ex. har RaCIBORSKI 1887 

 uppfört den som ett eget slägte inom fam. Stemonitacece., Jundzillia, 

 med den enda arten J. Tubulina, under det att MASSEE velat iden- 

 tifiera den med Siplioptychium Casparyi och LISTER med Stem. 

 splendens (3 ßaccida. Den noggranna beskrifning, som lemnats öfver 

 arten, såväl som skildringen af plasmodiets utvecklingsförlopp och där- 

 vid försiggående färgförändringar, stämmer så fullständigt med Stem. 

 splendens ß ßaccida, att den af LiSTER framstälda åsigten torde 

 vara den rätta. Att med full säkerhet afgöra detta är dock omöjligt, 

 dä sporernas utseende ej finnes omnämndt i diagnosen. 



I hvilket fall som helst måste jag dock här stryka aS^. Tubu- 

 lina ur den svenska floran, då det exemplar i Upsala bot. mus., som 

 tagits vid Femsjö och af E. FRIES bestämts till denna art, i själfva 

 verket visat sig vara en Stem. splendens a genuina. Likaså har 

 ett exemplar i Lunds bot. mus. (ACHARII herb.) med namnet Stem. 

 Tubulina vid granskning befunnits vara en Stem. splendens, ehuru 

 jag ej kunnat närmare afgöra, hvilken af dennas former det tillhör, 

 då kapillitiet nästan fullständigt saknades. Det förstnämnda exemplaret 

 ådagalägger tydligt, att E. FRIES med Stem. Tubulina afsett den 

 art, som sedan af ROSTAFINSKI blifvit benämnd splendens, hvilket 

 gör, att hans uppgifter om den förras förekomst i vårt land måste 

 öfverflyttas på den senare, och Stem. Tubulina således utgå ur vår 

 flora. Denna E. FRIES' uppfattning af arten i fråga torde äfven vara 

 ett bevis för, att ALBERTINI och SCHWEINITZ med sin art likaledes 

 afsett Stern, splendens. 



Comatricha nigra (Pers.) Schroet. Ytterligt allmän från 

 s. Sverige och anmärkt upp till Helsgl. (Romell), Jämtl. (!), 

 Angml. (!), V.Botten (Nordmalings skn, Norbyskär !) samt Lule 

 Lappm. (A. Cleve). — Syn.: Comatricha obtusata (Fb..) Preuss 

 och Comatricha Friesiana DE Bary. 



var. läxa (RosT.). upsala, Norby (E. Nyman). — Denna 

 varietet beskrefs af Rostafinski 1875 såsom en egen art, C. 

 läxa. Det har dock sedan visat sig, att dess slägtskap med C. 

 nigra är sådan, ett en artåtskillnad knappast blir möjlig att 



