512 HEDLUND. POLYMORPHISMEN HOS KLOROFYCÉER. 



är, så vidt man kan se. mycket lika organiserad, kan man, då 

 ett individ är enkelt eller tvåcelligt, merändels icke veta, till 

 hvilken af de båda arterna det hör, förrän man får se, huru 

 det i sin vidare utveckling förhåller sig. Eljes kunna de under- 

 sökta arterna med undantag af unga individ lätt skiljas från 

 hvarandra genom protoplastens organisation i förening med karak- 

 tärer, hemtade från den yttre formen. 



Mellan de olika formerna, i hvilka en art uppträder, finnas 

 dessutom mer eller mindre vanligt förekommande mellanformer, 

 äfven i de fall, då man skulle tycka, att en mellanform vore 

 omöjlig. Mellan två former, af hvilka den ena utmärkes genom 

 celldelning i en, den andra i två eller tre riktningar, kunna 

 sådana intermediära individ anträffas, af hvilka den ena halfvan 

 slår in på celldelning i en riktning, men den andra i två eller 

 tre riktningar. Ett individ kan till en del förhålla sig som en 

 gonidiebildande form, medan det i öfrigt förhåller sig som en 

 form, som icke bildar gonidier. Icke så sällan träffas hos en 

 bland de undersökta arterna individ, af hvilka den ena halfvan 

 har en slät membran, den andra halfvan, som påverkats af andra 

 faktorer, taggig eller vårtig. Hos arter, som uppträda i former 

 med slät och starkt taggig membran, finnes en serie af mellan- 

 former med afseende på denna membranens beskaffenhet. Mellan 

 kulform och spolform med afrundade ändar hos en art finnes 

 icke heller någon bestämd gräns. På samma sätt förhåller det 

 sig med gelébildningen, cellväggarnes benägenhet att klyfva sig 

 o. s. v. Flere arter ega förmåga att bilda svärmare, men af 

 alla utom en art af de undersökta finnas mer eller mindre ana- 

 loga former, som sakna denna förmåga. Gränsen är ej heller här 

 skarp. Sålunda har efter delning af ett individ, som snarast 

 kunnat hänföras till den icke svärmbildande formen, ett af dotter- 

 individen bildat svärmare, de öfriga fortsatt att dela sig. 



Om man med lokalmodifikationer hos dessa alger menar 

 sådana förändringar, som mera direkt stå i samband med yttre 

 förhållanden — såsom hel och flikig kromatofor, beroende på belys- 

 ningen; från- eller närvaro af en större mängd olja i cytoplasman. 



