ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1899 N:0 5. 525 



kunna lösryckas. Af samma skäl måste täckglaset aftagas an- 

 tingen genom att tillsätta vatten från sidan, hvarigenom det kan 

 flyta af, eller också aftages detsamma, under det att kulturen 

 hålles nedsänkt i en skål med vatten. Vid kulturens nedsätt- 

 ning i saltlösningen tillses, att icke bakterielagret vid vatten- 

 ytan, om sådant finnes, kommer att lägga sig öfver algerna. 

 Likaså bortsköljas möjligen medföljande bakteriehinnor, innan 

 kulturen inlägges i mikroskopet. Aro algerna tråd- eller skiflika, 

 fastsättas de medelst smält guttaperka på glaset. Guttaperkan 

 utbredes härvid som ett smalt band och så tunnt, att observa- 

 tioner obehindradt kunna göras efter täckglasets påläggning. Al- 

 gerna fasttryckas med fingret, så att de nå ut åt sidan öfver den 

 preparerade delen af glaset. För att ännu säkrare fasthålla dem, 

 kan därjämte en smal, preparerad periderrahinna fasttryckas på 

 guttaperkan. Äfven med jet-black kunna sådana algformer fast- 

 sättas. Dock kunna kortare trådar och små skifvor vid odling 

 i fuktig luft ligga kvar ganska väl utan annan vidfästning än 

 genom intorkning. 



Odling på glas är mycket bekväm, men de naturförhållan- 

 den, under hvilka algerna därvid kunna odlas äro alltför enfor- 

 miga. Hvad som i hög grad inverkar bestämmande på form- 

 bildningen, är nämligen större eller mindre olikhet i fuktighets- 

 graden hos den luft, som närmast omgifver algerna, och luften 

 utomkring. För att algerna skola kunna växa i luft fordras, att 

 denna är åtminstone nära mättad med fuktighet eller så fuktig, 

 att algerna hållas turgescenta. Till odling under nämnda för- 

 hållanden kan icke glas med fördel användas, men väl periderra- 

 hinna. För att erhålla tunn och på samma gång stark periderra- 

 hinna att odla alger på, går man till väga på följande sätt. 

 Mycket tunna hinnor afrifvas till några centimeters längd från 

 yngre björk, som har för ändamålet lämplig periderm. En sådan 

 peridermremsa blötes i vatten och lägges på ett objektglas, hvar- 

 efter den gnides med en våt handduk först på den ena och sedan 

 på den andra sidan, till dess den synes genomskinlig som tunnt, 

 oljadt papper. Den fasthålles därvid med fingret tryckt mot 



