ÖFVBKSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1899, N:0 5. 527 



gång strax efteråt, om vädret är klart och luften i växthuset 

 alltså är torrare. I stället för tallbark kan äfven användas 

 rutten, algbeväxt ved med slät yta, från hvilken algerna bort- 

 tvättats. Äfven bitar af filtrerpapper kunna användas, blott 

 man tillser, att de äro tillräckligt litet fuktiga efter hvarje vatt- 

 ning, och att de mellan vattningarne få intorka, så att icke 

 alltför mycket bakterier komma till utveckling. Hafva dessa 

 utvecklats i större mängd, så att kulturen är som en grötlik massa, 

 hindras därigenom observationerna. Inga bakterier hafva förekom- 

 mit, som varit skadliga för algerna på annat sätt, än som en mot- 

 svarande utveckling af alger, i det att brist på nitrat därvid snart 

 gjort sig gällande genom oljebildning i algernas cytoplasma. Om 

 bakterierna ej utvecklat sig i allt för stor myckenhet kunna de 

 lätt hämmas i sin utveckling och så småningom delvis aflägsnas 

 genom omvexlande intorkning och vattning. Man kan för dej:, 

 ändamålet lägga peridermhinnan pä bark eller på prepareradt 

 objektglas i glasbunke för odling i fuktig luft och tillse, att den 

 får intorka en gång på dygnet. Då peridermhinnan lägges på 

 filtrerpapper, måste förr eller senare vattning med saltlösning 

 ega rum, såvida icke slam från nedsmält snö blifvit på den- 

 samma mycket tunnt utbredt, då vattning kan ske med regn- 

 vatten för en längre tid, om blott man ställer så till med fuk- 

 tighetsförhållandena, att bakterier icke komma till utveckling. 

 Inträder näringsbrist vid odling på bark, tages ny sådan utifrån, 

 eller ock kan saltlösning användas. I växthus inträffar det lätt, 

 att algerna uppätas af podurider och mera sällan af akarider. De 

 förra fördrifvas lätt med naftalinkamfer, som utlägges i närheten 

 af kulturerna. Hafva akarider infunnit sig, är säkrast att lägga 

 peridermhinnan omvänd på underlaget. Helst bör man i så 

 fall begagna peridermhinna, på hvilken fint fördeladt och myc- 

 ket tunnt utbredt slam från nedsmält snö blifvit utbredt och 

 fastbrändt genom att lägga peridermhinnan på ett objektglas 

 jämte litet vatten för att starkt upphettas, hvarefter hon lös- 

 tages med en hvass rakknif, sedan glaset stått en stund i vat- 

 ten. Observationer göras sedan på alger, som växa mellan 



