ÖFVEKSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1899, N:0 5. 531 



(därföre äfven i den del af niejnbranen, som är längst aflägsen 

 från onigifvande föremål, om membranen haft sfärisk yta). 



d, 11 kl. 2 e. m. Membranen brast på det ställe där den 

 var förslemmad; en del af protoplasterna utträngde i samma 

 ögonblick, sammanhållna till en kula af en hinna, som bildats 

 af det förslem made skiktet på membranens insida. Efter full- 

 ständigt utträde utbildades, då den omgifvande hinnan brast, 

 protoplasterna till svärmare. 



e, \^ kl. 2,7 e. m. En sådan starkt flattryckt, till sin inre 

 organisation monosymetrisk svärmare. Svärmarne hos denna art 

 visa endast svaga spår af den energiska sträfvan, med hvilken 

 svärmarne hos andra hithörande arter i slutet af den korta svärni- 

 ningstiden uppsöka öppningar mellan alger och springor i barken, 

 i hvilka de intränga, hvarvid ljusriktningen ingenting har att 

 betyda. Kopulation mellan svärmare af denna art ännu ej iakt- 

 tagen. 



Fig. 2. 

 (Svagare förstorad än föregående.) 



a, ^-Jj> 1896. Ett ungt, ur en svärmare uppkommet individ af 

 samma art, som i fig. 1, växande vid manshöjd på björk. 



^' 11 i *') 1f 1897; d, ig^. Stammen var torr, då algerna in- 

 togos för observation. Vatten tillsattes kl. 12,85 e. m. Kl. 1,5 

 e. m. visade sig några få och kl. 1,25 talrika svärmare, förnäm- 

 ligast af denna art. Kl. 1,50 stannade en af dessa svärmare 

 vid s, där den afrundade sig kl. 1,53 och därefter sammandrog 

 sig för att sedan omge sig med en membran. Dess samman- 

 dragning var afslutad kl. 2 e. m. 



