724 BENEDICKS, KÄNNEDOMEN OM GADOLINIUM. 



De i det följande utförda kristallografiska mätningarna hafva 

 ådagalagt en fullständig isomorfi med yttriumsalterna i) och det 

 torde vara af mindre stort intresse att här meddela dem. I 

 tvänne fall, vid vanadatet och etylsulfatet, föreligga emellertid 

 inga uppgifter om motsvarande föreningars kristallform, hvarför 

 den kristallografiska undersökningen här medtages. Mätningarna 

 äro af mig utförda å Geologisk-mineralogiska Institutionen här- 

 städes. 



De specifika viktstal, som i det följande anföras, äro, när 

 de ligga öfver 2.9, medeltal af tvänne bestämningar, pä sedvan- 

 ligt sätt utförda genom vägning i benzol. De tal, som ligga un- 

 der 2.9, äro däremot erhållna genom specifik viktsbestämning å 

 en blandning af bromoform (sp. v. 2.9) och benzol, i hvilken 

 saltet hölls sväfvande. 



Gadoliniumklorid, 



GdClg + GH.O. 



Tetragonala, dubbelpyramidiska taflor. Ur neutral lösning ganska 



stora, ur saltsur lösning små, ej särdeles deliquescenta kristaller. 



Funnet: 





Beräknadt: 



I. 



II. 



III. 



IV. 



Gd 



156 42.10 



42.20 



41.94 



42.00 



41.70 



CI3 



106.5 28.75 



— 



— 



28.46 



28.49 



6H2O 



108 29.15 

 370.5 100.00. 



— 



— 









Sp. v. 



2.424. Mol. vol. 



152.8. 









Cradoliniumbromid, 



GdBrg + 6H2O, 

 erhålles öfver svafvelsyra som små spetsiga, till formen rorabiska 

 taflor. 



Funnet: 



30.70 







Be 



räknadt: 





Gd 



156 



30.95 





Br3 



240 



47.62 





6H2O 



108 



21.43 







504 



100.00. 



Sp. 



v. 2.844. 



Mol. 



vol. 177.2. 



') ToPSÖE, Beiträge zur trystallografischen Kentniss der Salze der sog. seltenen 

 Erdmetalle. Bihaug till K. äv. Vet. Akad. Förhandl., Bd. 2, N:o 5 (1873). 



