ÖFVERSIGT AF K, VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1899, NIO 6. 731 



Ytorna äro mycket glänsande och gifva utmärkta bilder; 

 de skilda mätningarna variera föga. 



Ingen tydlig genomgång. 



Optiska egenskaper: Axelplanet bildar mot (100), (iTl) och 

 (ITl) vinklar å resp. c:a 46°, 15° och 57° — 58°. Spetsiga bi- 

 sektrisen är nära || (100) och bildar mot kanterna 100 : 111 

 och 100 : 010 vinklar å resp. 6° och 49°. Brytningsindex be- 

 stämdes med mikroskop till 1,74. Verkliga axelvinklarna mättes 

 med Klein's »Universaldrehapparat» i metylenjodid (w = 1.747), 

 hvarvid erhölls: 2 V spetsig = 83°30' 



2 Vtrubbig = 96°25 . 



Axeldispersion Q^v. Längs spetsiga bisektrisen är ingen pleo- 

 kroism märkbar, men förekommer ganska stark längs den trub- 

 biga: strålen med svängningsriktning || axelplanet synes orangegul, 

 den med svängningsriktning _L däremot synes ljust citrongul. 



Funnet: Beräknadt: 



Kristaller. Kantei" 

 Antal 



j*100:OlO 5 8 81°43'.5 — 



I 100:010 5 8 98°16'.4 98°16'.5 



r 100:001 4 6 84°29' 84°22'.7 



I T00:T01 3 6 64°3'.3 64°3'.l 



I 001 : lOl 3 5 31°27' 31°34'.l 



r 100 : 111 5 8 68°10'.6 68°6'.2 



n00:lll 5 6 64°50'.5 — 



I 111:111 3 5 47°0' 47°3'.3 



r*100:lTl 4 8 60°36'.2 — 



I 100:111 4 7 76°53'.2 76°52'.2 



i iTl : ITl 4 7 42°28' 42°31'.6 



r*OTO:lIl 3 3 45°14' — 



I 010:111 2 3 55°45' 55°49'.5 



I 111 : iTl 3 3 79°0'.6 78°56'.5 



r*010:Ill 4 7 48°34'.7 — 



J 010:111 4 6 47°28'.9 47°30'.5 



j TOl : 111 4 7 42°20'.6 42°23'.l 



I TOl: ITl 4 6 41°38' 4r3r.6 



