ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1899, N:0 6. 733 



Löslighet : 



1. 1 g. ammonium Oxalat, löst i 38 g. vatten, innehöll efter 

 mättning med gadoliniumoxalat, 0.00083 g. Gd203. 



2. 100 cra^ normalsvafvelsyra sönderdela 0.1095 g Gd23C204. 



(Bestämningarna äro utförda enl. Brauner, Research on the 



Oxalates of the Rare Earths. Transactions of the Chem. Soc. 



1898, p. 951). 



Gradolininmacetat; 



GdSCoHgOs + 4H2O. 

 Små vattenklara kristaller med något ojämna ytor. Saltet är 

 fullständigt isomorft med yttriumacetat. 



Funnet : 





Beräknadt : 



I. 



II. 



Gd203 



360 



44.44 



44.50 



44.64 



3C4H6O3 



306 



37.78 



— 



— 



8H2O 



144 



810 



17.78 



100.00 



18.09 



— 



Sp. v. 1.611. 



Mol. 



vol. 251.4. 







Gradoliniiimpropionat, 



Gd3C3H302 + 3H2O. 



Erhålles genom afdunstning vid rumstemperatur i form af kristall- 

 skorpor. Svårlöslig. 



Beräknadt : 



Funnet: 





Dcri 



iiiuaui, ; 



I. 



II. 



Gd203 



360 



41.96 



41.96 



42.02 



3C6H10O3 



390 



45.45 



— 



— 



6H2O 



108 



12.59 



12.65 



12.41 



858 100.00 

 Det framgår af dessa undersökningar, att gadolinium ofant- 

 ligt nära ansluter sig till yttriummetallerna och mycket mindre 

 liknar ceritmetallerna. Salterna ega fullständig analogi och iso- 

 morfi med yttriumsalterna. Särskildt är platocyanatet, som tillhör 

 yttriumtypen, afgörande, under det att motsvarande samarium- 

 salt liknar de till färger och kristallform fullkomligt afvikande 

 platocyanaten af ceritmetallerna. Någon särskild, intermediär 

 grupp bildas sålunda icke af gadolinium och samarium, såsom 

 man stundom velat tro. 



