ÖFVERSIGT AP K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1899, N:0 9. 891 



På Cap Peterraanns östra sida iakttogos äfven från ångbåten 

 Liefdebay- lager, som synas stupa åt NNW. 



I Wijdebays Ostfjord lågo vi för ankar utanför mynningen 

 af en elf i en rendal, ungefär 3' norr om Mittag- Lefflers glacier 

 och midt emot StubendorfFs glacier. Natten mellan den 14—15 

 augusti uppsteg jag på ett fjell strax söder om rendalen. Jag 

 rastade på 540 m. höjd, och fortsatte uppstigningen till 710 ra. 

 höjd. Emellan dessa båda punkter anstod rödaktig sandsten, 

 som stupar 60° åt SE. Söderut höjde sig berget ytterligare till 

 Y3 större höjd, och torde hafva en höjd af omkring 1000 m., 

 hvilket är medelhöjden för de berg, som omgifva Wijdebays inre 

 delar. Under nedgången medtog jag några bergartsprof, som ut- 

 visa följande lagerföljd: Toppen (710 m.): rödaktig sandsten; 

 mellannivån (under 540 m.): rödgrå qvartsitsandsten och mörk 

 sandig lerskifFer; nedersta nivån: grågrön sandsten med röda fält- 

 spatskorn (arkosartad sandsten), liknande en på Lagön funnen 

 porfyrliknande bergart. 



Vid rendalens mynning, 500 m. norr om elfvens utlopp, i 

 närheten af den punkt, der jag anstälde en serie magnetiska iakt- 

 tagelser, anstod vid stranden en vexellagrande qvartsitsandsten 

 och en mörk svartgrön glimmerskifFer (?), genomsatt af täta glid- 

 ytor. De här uppträdande lagren likna till habitus Ursalager, 

 men böra måhända snarare föras till Devon. 



Längs vestra stranden af Ostfjorden uppträda hela vägen 

 till 700 å 1000 m. höjd gulbruna lager af samma slag som de 

 här ofvan nämnda. Längre in på bergsryggen löper vid omkring 

 1000 m. höjd och deröfver en purpurröd bergartssträckning af 

 otvifvelaktigt devoniska lager. Dessa synas öfverlagra de bruna 

 lagren, hvilket är ett skäl att föra dessa till Devon. 



Under en färd på Mittag-Lefflers glacier antecknade jag oui 

 de glacieren begränsande bergen följande. 



Bergen, som i vester begränsa glacieren vid dess utlopp, 

 bestå af nederst svart, derefter gulgrå och öfverst rosenröd skiffer 

 och sandsten, som tyckas stupa omkring 20' åt SW. Samma 

 lagerföljd i det långa, raka berget i fonden af glacieren, som jag 



