990 EKECRANTZ, OM OXIMKLORHYDEATENS KONSTITUTION. 



Större för rödt än för violett. Såsom en följd häraf visa de på 

 en prismayta liggande stänglarna aldrig fullständig utsläckning, 

 men i utsläckningsläget, paralellt med längdriktningen, erhålles 

 en djupblå färg, hvilken är mycket karakteristisk, i) Smältpunkt 

 128,5°— 129° C. 



p-Nitrohenzaldoximhlorhydrat NOax /CH=NOH . HCl. 2) 



De stereoisomera oximernas egenskap att med torr klorväte- 

 gas i eterlösning gifva klorhydrat, som med natriumkarbonat- 

 lösning lämna /^-konfigurationen, har efter Beckmanns upptäckt 

 af denna eleganta reaktion, blifvit den generella metod som an- 

 vändes för öfvergången från den stabila till den labila konfigu- 

 rationen. 



Vid framställning af oximklorhydrat är det af största vikt, 

 att klorvätegasen är fullkomligt torr samt den till lösning af 

 oximen använda etern är både torr och alkoholfri. Klorhydrat af 

 olika substituerade benzaldoximer afskiljas med olika stor lätt- 

 het; klorhydraten af m- och p-amidobenzaldoxim börja momen- 

 tant att afskiljas, då klorväte inledes i eterlösningen. Klorhydrat 

 af benzaldoxim och m-nitrobenzaldoxim afskiljas jämförelsevis 

 lätt, men motsvarande föreningar af p-nitrobenzaldoxim samt 

 m-brom- och m-klorbenzaldoxim först sedan eterlösningen blifvit 

 nära mättad med klorväte. ") Klorhydratet af p-nitrobenzaldoxim 

 utgör nästan hvita eller svagt gulhvita glänsande små kristallfjäll. 



ß-p-Nitrohenzaldoxim 1^0^ ) — C — H *) 



N— OH 



Erhålles genom att sätta det nyss beredda klorhydratet till 

 en 10 % lösning af natriumkarbonat. Efter aftvättning på sug- 



^) De kristallografiska uppgifterna äro benäget lämnade af docenten vid Stock- 

 holms Högskola fil. dr. Helge Bäckström. 



^) Kjellin och Goldschmidt Ber. XXIV p. 2549. 



') Anordning måste vidtagas så att afskildt klorhydrat ej tilltäpper lednings- 

 röret, utan inledningen af klorväte kan ske kontinuerligt. 



^) KjELLIN Ooh GOLDSCHMIDT Ber. XXIV p. 2549. 



