992 EKECRANTZ, OM OXIMKLORHYDRATENS KONSTITUTION. 



att iakttaga. De anförda värdena referera sig till den temperatur- 

 grad, då kapillärrörets innehåll flöt lugnt. Äfven om de funna 

 värdena ej äro synnerligen skarpa, så tyda de dock på identitet 

 mellan de, ur resp. stereoisomera oximer, erhållna klorhydraten. ') 



I och för undersökning af den återstod som erhölls vid 

 sraältpunktsbestämningen upprepades försöket med följande modi- 

 fikation: Uti ett 12 cm. långt profrör med 1,5 cm. genomskärning 

 upphettades omkring 0,5 gram af resp. a- och /5-p-nitrobenzald- 

 oximklorhydrat i paraffinoljebad (termometern i badet). Profröret 

 var fästadt så att paraffinoljan vid upphettningen nådde till om- 

 kring 1 cm. från rörets mynning. Under upphettningen — som 

 ej får ske för hastigt — bortgick rikligt med klorväte. Rörinne- 

 hållet var ej fullkomligt flytande förrän den i paraffinoljebadet 

 befintliga termometern visade närmare 134' C. (ungefär lika för 

 klorhydraten ur resp. oximer). Efter afsvalning utkokades rör- 

 innehållet med torr amylalkohol. I båda fallen resulterade «-p- 

 nitrobenzaldoxira med smältpunkten 128,5 — 129" C. 



Klorhydratens egenskap, att vid upphettning med sådan 

 lätthet helt och hållet öfvergå uti oxim af den stabila «-konfi- 

 gurationen, -) fick en helt oväntad verifikation genom försök, som 

 vid ett tillfälle gjordes att omkristallisera klorhydrat, hvilket ej 

 tagits i anspråk för smältpunktsbestämning. De ur resp. oximer 

 erhållna klorhydraten lämnades nämligen att ligga i luften vid 

 vanlig temperatur under ett par dygn, hvarefter de omkristalli- 

 serades ur amylalkohol. Resultatet var öfverraskande, då de 

 kristaller som afskildes visade den för a-p-benzaldoxim karak- 



^) Kjellin och GoLDSCHMiUT (Bcp. XXIV p. 2550) hafva för klorhydratet fram- 

 ställdt ur a-p-nitrobenzaldoxim funnit smältpunkten 116° C. (»unter Zer- 

 setzung»). 



^) Vid en temperatur så hög att oximmolekylen spränges, går sönderdelningen 

 i den riktning, att den stabila ej direkt spaltbai-a konfigurationen först öfver- 

 går uti den labila direkt spalfbara; så erhålles t. ex. enligt Hantzsch (La- 

 denb. Handwörterbuch der Chemie Bd. XI p. 237) vid destillatiou af «-benz- 

 aldoximacetat till dels benzonitril, som har uppstått ur /5-benzaldoximacetat. 



/ N— C— H >- '( ">— C— H >- / \— C + H 



\ / II \ / II \ / III I 



DH,CO . O— N N— O . GOCH, N O . GOCH, 



