1010 KINDBERG, VERMLANDS OCH DALS BRYOGEOGRAFI. 



samt B. biraum och B. pallescens, Rostock; B. ventricosura; B. 

 caespiticium; B. Funckii och B. Blindii (enl. ex. af P. Larsson), 

 Rostock; B. argenteum; B. pendulum; B. cernuum och B. incli- 

 natum, Rostock; B. (Webera) crudura; B. nutans; B. Sphagni; B. 

 annotinum samt B. proligerum och B. carneum, Rostock. 



Buxhawniacece. 



Buxbauraia aphylla; B. indusiata. Diphysciuin sessile, färgeri- 

 gården vid Rostock. 



Andreceacece. 



Andresea petrophila; A. Rothii; A. crassinervis. 



Bi'ucliiacecB. 



Pleuridium alternifolium, Carlstad; P. axillare, xlrvika prost- 

 gård; P. subulatum. 



Phascaceoi. 



Phascum acaulon. 



Alltså är artantalet 310; dertill komma 16 underarter, 

 hvilka af åtskilliga författare anses som arter, samt 3 varieteter. 



Bland dessa äro Grimmia subcurvula och Dicranum majus 

 var. undulascens beskrifna såsom nya; Barbula nitida är ny 

 för Skandinavien. 



Bland de öfriga äro följande mest anmärkningsvärda: Iso- 

 thecium tenuinerve. Denna art blef först af mig urskild efter 

 amerikanska exemplar, men är funnen i Frankrike, på Färöarne 

 och inom Sverige i Östergötland och Bohuslän m. m.; den torde 

 vara vanligare än Isothecium myosuroides. Thuidium Philiberti 

 upptäcktes först 1892 i Schweiz, men är sedan funnen i Vest- 

 manland, Bohuslän, Norge, Danmark och Nordamerika. Brachy- 

 thecium intricatum urskildes för länge sedan af Hedwig och an- 

 togs äfven af Bridel och Schreber m. fl. såsom art, men re- 

 ducerades af Schimper till en varietet af Brachythecium velu- 

 tinum. Cynodontium polycarpum *torquesGens har troligen hos 

 oss varit förvexlad med Cynod. gracilescens och är funnen fler- 

 städes i Skandinavien och Tyskland m. m. 



Utom de nu uppgifna arterna finnas sannolikt några andra, 

 som i Svea- och Götaland ej äro ovanliga, t. ex. Thuidium 



