84 



tet var opført Kr. 800, har været fortsatte, men under høist 

 ugunstige Omstændigheder, især paa Grund af det uafladelig regn- 

 fulde Veir. For at kunne udrette desto mere i kortere Tid for- 

 søgte Konservatoren at anstille Bundskrabninger med et dertil leiet 

 lidet Dampskib; men denne Methode bragte intet godt Resultat 

 og var forbundet med store Omkostninger. Imidlertid viste det 

 sig, at nordvest for den store Grund ved Munkholmen er lig- 

 nende bratte Bakker som paa mange Steder nærmere Land, idet 

 der her erholdtes store Spongier, Paragorgia, Lima excavata, 

 Oculiner, Stylaster gemmascens og Astrophyton, alt dog i ringe 

 Mængde, sandsynligvis fordi Bakkerne er saa overordentlig steile, 

 at Bundskraben vanskelig faar Anledning til at gjøre nogen Fangst, 

 især naar, som her ofte var Tilfældet, Strømmen sætter i en Ret- 

 ning fra Bakken. Lignende Bakker fandtes i sidste Sommer paa 

 Nord vestsiden af Bynesset ud mod Korsfjorden 



Ogsaa ved Rødbjerg fortsattes Undersøgelserne. Konserva- 

 toren har intet Sted i Fjorden fundet et saa righoldigt og let til- 

 gjængeligt Dyreliv som her, og han har til forskjellige Tider gi- 

 vet specielle systematiske Fortegnelser over en Del af de her 

 forekommende Arter. — Følgende indeholder en almindelig Skil- 

 dring af denne Lokalitet tilligemed nogle Iagttagelser fra de sidste 

 Par Sommere. 



Bakkerne helder ud mod Vest og Bundskrabning fra Baac 

 kan derfor kun foretages, naar Strømmen sætter ind; men da de 

 ligger saa nær Land, kan i modsat Tilfælde Skraben drages moe 

 Land selv fra de dybere Regioner; paa denne Maade kan hei 

 f. Ex. de saakaldte Søtræer med det blandt dem forekommende 

 Dyreliv lettest opfanges, og Konservatoren har paa denne Maade 

 oftere tåget Dybvandsfiske som Coltunculus microps o. a , der 

 ikke saa let fanges ved den anden Fremgangsmaade. Hele denne 

 Bakke strækker sig 3 a 4 Km ud i Fjorden og ned i Dy bet 

 til omtr, 250 Favne; den bestaar af temmelig bestemte Regioner, 

 der kan betegnes ved de i størst Masse forekommende Former. 

 Svamperegionen gaar høist op, nemlig til omtr. 25 F. og Svam- 

 pene forekommer i størst Mængde ned til c. 120 F. ; af karak- 

 teristiske, men ellers sjeldne Arter, som lever her, kan mærkes 



