68 



land r§ står som r, medens 1 er kakuminalt Allerede fra Høi- 

 landet i Grong opgives duur (m. middag, af d^gur&r^. 



Kakuminaludtale af r + andre dentaler anser jeg overført 

 først ved analogi imellem det enkelte ords former indbyrdes, noget 

 senere ved lydanalogi til andre ord. Da artikelens n ikke på 

 den made bliver en bestanddel af ordet som d og t \ verbal- 

 bøiningen og t i adjektivbøiningen, har lydanalogien selv 

 ikke ført kakmminalitet over til ord; hvis stamme ender på r, 

 uden når suffikset begynder med d eller t. Derfor er rd og rt 

 også i ordstammer hyppigere bleven kakmninale end rn, rs. 

 I de distrikter, hvor re) bliver til r, har man sedv. også rd 

 og rt til rd^ og rt^. I Selbu synes dog overgangen til kakumi- 

 naludtale langt fremrykket ; gehøret kan ikke længer holde nuan- 

 cerne fra hinanden. 



I Støren har der været en nu lidt gammeldags udtale, hvor- 

 ved alle supradentaler blev dentaler: svatt for svart-, støøn for 

 støørn} (Støren), mat'tin (mdsn. Martin). Ved dissimilation fore- 

 kommer lignende hyppig over resten af denne region : nød! der 

 (af oldn. nyrbri) i Selbu, i de vestligere bygder næsten allesteds 

 høt'ter (bortere), æt'te7'' (ærter), vvt'ter eller våt' ter (n. vørter). 

 Holtålen har omtr. udelukkende kakuminaler; Indherred slet ikke 

 så afgjort kakuminalform ved ru og rs. Både Nordmøre og N. Thj. 

 har færre assimilationer af rn til nn, nu njfi, end de øvre dele af 

 Dalene, f. eks. i Selbu SjæUjUe, i Opdal spUin, men i Surendalen 

 Sjtjjeern^y i Stjørdalen stjeern^. Kyststrækningen i det hele, meD 

 især f. eks. Aure, Halse og Hevne, Bjørnør og Åfjorden, Kolvereid 

 og Nærø er interessante derved, at de synes at vise kakuminalite- 

 tens omsiggriben ret anskueligt. Nogle har supradental af rt i alle 

 or.d, hvori ingen form har havt rS, men kakuminal f. eks. i neutr. 

 haart^, fordi hankønsformen er haal"] andre har det i lidt og lidt 

 større udstrækning, indtil de østligere bygder, der aldeles ikke 

 bruger supradentalstilling, selv om en konsonant mellem r 

 og anden dental er udtrængt, så at man får „ny berøring", f. 

 eks. i Øvre Namdalen og Snåsen, hvor den kakuminale stilling 

 synes ganske at have tilintetgjort den supradentale. Ikke sjel- 

 den, især i kystbygder høres rt udtalt med stemmeløst r, uden 



