75 



vokal f. eks tææ (tær), t^iyij (kør), men er efter konsonant f. 

 eks. tæægher (rodtrevler), myyser. Opover i Dalene er den 

 sidstnævnte dannelse af plur. også alm. i ét ord, nemlig bønder. 

 På Nordmøre synes Sundalen og Surendalen at indtage en lig- 

 nende mellemstilling mellem Dalenes former og dem, der bruges 

 på Fosen og nordligst på Nordmøre; dog findes i Sundalen 

 og Surendalen ikke alene U^øø og kjijy, men også høøk og lig- 

 nende ; men i best. plur. er bevarelsen af r dog langt over- 

 veiende efter kons, som i høøkern^, dreekern^ (pigerne); det er 

 vel også egentlig de bestemte former, som mest har gjort ind- 

 sættelse af hjælpevokal nødvendig. Verbernes præs.-endelse r 

 er nemlig aldrig bevaret efter konsonant: hverken svage verber 

 bøiede som krefja eller stærke verber, hvis stamme udlyder paa 

 konsonant, har nogensinde dette r i behold, Derimod hænder 

 det, at det er bevaret både i stærke og svage verber, som ud- 

 lyder på lang vokal. Således har man, såvidt vides, allesteds 

 seer eller s^eer, gåår, ståår, døyr eller døør, ofte nåår, snøør, 

 trimr. I Dalene bruger man ikke r i en form, der formedelst 

 omlyden så tydelig er præsens som slee eller slceæ\ derimod er 

 sleer eller slæcer almindelige i Indherred og Namdalen såvelsom 

 ved kysten. 



Et oldn. kort n i udlyd udenfor hovedaksenten er allesteds 

 og næsten uden undtagelse bortfaldet; her bliver spørgsmålet 

 altså kun, om der er overensstemmelse i, hvad der har udviklet 

 sig af den foregående vokal, da den blev nasaleret ved bortfal- 

 det af II. De tilfælde, i hvilke n er bevaret i tilsyneladende ud- 

 lyd, f. eks. sySjS^en (søskende), er maske udgåede fra former, 

 der har havt vokal efter ii ; imidlertid er også slige flerstavelses- 

 former i stort antal komne ind under samme analogi, 



Oldn. an bliver alm. a, i Selbu med nasaludtale, altså 

 noora (nordenfor); i Romsdalen og på Nordmøre nårrå, nool'^å] 

 nasaliteten er der opgiven, men er erstattet af en dybere vo- 

 kalkvalitet. Forbindelsen åii i talordene 13 — 19, der ellers 

 såvidt vides (hvor de ikke er tiljævnede med skriftsprogs- 

 formen), er behandlet som au, er i Sundalen på lignende 



