47 



sammenhæng med de andre trønderske dialekter; men den uafla- 

 delige tilførsel af nye beboere og den stadige forbindelse med 

 folk fra fjærnere egne tillod ikke den stærkt afvigende lydbe- 

 handling; som tildels fandtes i Dalene, idet sprogtilstanden aldrig 

 blev fast og udviklingen aldrig fri. Fornemmelig har man vog- 

 tet sig for at lade ligedannelsen gribe så stærkt ind, at for- 

 merne blev ukendelige. Ligesom i almindelighed i byerne har 

 analog ierne en langt stærkere magt inden formlæren end lydlo- 

 vene. Fosens dialekt har derunder vedvarende øvet en indfly- 

 delse, thi en sådan må nødvendigvis have været tilstede, efterdi 

 det nuværende sprog er bleven såvidt hgt det fosenske, men 

 det meste af ligheden må siges at komme deraf, at byen har 

 været under ligeartet påvirkning med Fosen. 



Når man fra bygderne søndenfor Trondhjemsfj orden går 

 over til Nordre Trondhjems amt, er der allerede straks^ i Stjør- 

 og Verdalens fogderi, adskillig forskel at mærke. I sammenlig- 

 ning med de nederste bygder i Dalene tror jeg dog, at forskellen 

 har været større, end den er, idet nordre amt har påvirket søndre. 

 Enten det så er en indvandring fra øst, som her er kom men til, 

 eller livs- og kulturforholdene her har fremkaldt en større parallel- 

 isme med Østlandet, mere plathed, mere bortfald i visse konso- 

 nantforbindelser, en mere intens anvendelse af kakuminaler (tykt 

 1 etc), så er karakteren ialfald i mange stykker mere østlig; 

 et tilsvarende forhold er der i Sverige i flere henseender mellem 

 Jemtland og Herjedalen. 



Efter det, jeg kender til Stjørdalens dialekt, synes denne 

 ikke synderlig at vidne om tilnærmelse til svenske dialekter ; det 

 østligste sogn, Meråker, danner mest en overgang dels til Selbu 

 og dels til Tydalen. Verdalsk, hvori man vel med sikkerhed 

 kan vente en overgang, har jeg overmåde lidet kendskab til. 



Af Inderøens fogderi har de sydligste bygder, til og med 

 Stod, lidet særeget fra det nærmest foregående. Men Snåsens 

 prestegeld har en kraftig udviklet selvstændighed Medens det 

 i mange stykker står på overgangen fra indherredsk til namdalsk, er 

 det i andre henseender enestående på denne kant af landet. 

 Endnu mere udpræget bliver denne selvstændighed i Liderne, 



