46 



hele karakteren i sproget nu ved Fosens nærhed er bleven 

 mere østlig. 



I Fosens fogderi møder Trondhjemsfj ordens munding kyst- 

 leden, og adskilligt fiskeri finder sted der. Der er dialekten 

 derfor bleven gneden og slidt, idet sproggehøret selv sløves af 

 stadig at høre mange hinanden nærstående sprogformer, og 

 derhos den hos vor almue gængse kritik over andres former af 

 sproget: „så og så siger han", har bortryddet de ting, hvori 

 den største forskellighed viste sig. En sådan ting er formodentlig 

 den bestemte dativform ; om den kan der antages at have været 

 stærk dissens mellem folk in de fra fjorden, der vilde beholde 

 det gamle m i udlyden af dat. pl., og kystens beboere, der havde 

 bortkastet dette m. Fosen har, med undtagelse af Hevne, ikke 

 udholdt den derved foranledigede kritik, men opgivet dativen. 



Dels ved påvirkning fra Fosen selv og dels formedelst de 

 samme grunde, som virkede i Fosen — den lette tilgængelighed 

 — er fjordens kyster indover fulde af former, der stemmer med 

 fosensk. De nederste dele af Dalene, f. eks. Orkedalens og Mel- 

 hus præstegelde, står i adskillige ting sammen i modsætning til 

 præstegeldene ovenfor, og da i lighed med Fosen og med Nordre 

 T.hjem. Også efterat fjorden har vendt sig i nordlig retning, 

 synes der at være en smule modsætning mellem de bygder, der 

 ligger direkte til fjorden som Frosten, Ytterøen og Inderøen 

 sammenlignet med dem, der går indad i landet, som Stjør- og Ver- 

 dalen, om disse end er for små til at danne selvstændige grupper. 



Men den mest udprægede lighed med fosensk har vulgær- 

 dialekten i Trondhjems by. Denne synes kun i ringe grad 

 at være baseret på de nærmest omliggende dialekter, den 

 ved forbindelsen ad fjorden modificerede form af Dalenes sprog. 

 Det synes ikke sandsynligt, at Fosen har øvet en sprogforan- 

 drende indvirkning på en forud tilstedeværende befolkning ; langt 

 mere rimeligt er det, at den befolkning, fra hvem stadens eget 

 vulgærsprog skriver sig, har været samlet fra forskellige egne, 

 men fornemmelig inden Trondhjems stift, og det fra egne nær 

 søen og fjorden. Denne befolkning er samlet, før de nuværende 

 dialektforskelligheder kom for dagen ; dialekten udviklede sig i 



