41 



det østlig beliggende kiilturcentrnm, så er også sproget allesteds 

 nærmere det østlandske end det vestlandske. Det tykke 1 her- 

 sker allesteds, tiljævning eller ligedannelse i korte tostavelsesord 

 mangler kun i Komsdalen. Tonefaldet er for et østlandsk øre 

 ogsaa østlandsk, rigtignok med visse eiendommeligheder; som også 

 skifter inden stiftet. I Romsdalen og på Nordmøre høres den 

 musikalske aksent dog endnu såvidt lig den bergenske, at en 

 østlænding uden erfaring vil være i tvivl om, hvad han skal regne 

 den for. Dersom han forsøger at opfatte den som østlandsk, vil 

 han være udsat for ofte at regne enstavelsesbetoning for tosta- 

 velses. Men længere nord svinder denne bølgende beskaffenhed, 

 for efter mit østlandske øre at komme igen på en anden made 

 i Nordland. Om en bergenser er mere tilbøielig til at sammen- 

 ligne sin musikalske aksent med nordlændiugens end med øst- 

 lændingens, er mig ubekendt. 



Uagtet der således i det hele tåget er overveiende overens- 

 stemmelse med østlandsk i de skillemærker, der foran var op- 

 stillede som de mest iøinefaldende, synes kystdistrikterne mig 

 dog kun at forholde sig til det indre land således, som fjeldbyg- 

 derne fra Valders til Telemarken forholder sig til de lavere egne 

 søndenfjelds; det afvigende ved de sydlige fjeldbygder er dog 

 ofte noget andet, end det kyststrøgene i Tr.hjem har. 



Der er også specielt nordlige eiendommeligheder i de norske 

 bygdemål, hvilke kulminerer i det trondhjemske. Mindre vægt 

 kan der fortiden lægges på den forskel, der er mellem sønden- 

 fjeldsk og indre trondhjemsk tonefald. Den synes mere at ligge 

 i fordelingen af udåndingstrykket end at være af musikalsk 

 art, og denne forskel synes mig for flydende til med de hid- 

 til bekendte midler at fikseres efter sin rette natur. Dog er 

 det vel sandsynligt, at det er en egenhed i den eksspiratoriske 

 aksent, som har fremkaldt en anden særlig nordlig eiendomme- 

 lighed, nemlig apokopen, bortkastelse af en ud lydende vokal 

 efter lang rodstavelse. Langt sydligere end apokopen begynder 

 palataliseringen af nii, 11 og dd, tildels også andre dentaler, som 

 nemlig allerede optræder i Søndfjord, i Land, på Toten og He- 

 demarken og ved Kongsvinger, 



Q,\CA/. 



