102 



konsonanter, der kan modtage palatalisering har Stjørdalen re- 

 gelmæssig langt i af oldn. ja, såsom i hill (f. bjelde), spiil 

 (spjeld), fiil (fjeld), hiil (af oldn. Iijallr) og gårdsn. Jiiila^m sva- 

 rede til af hiallom hos Aslak Bolt. Nordligere i Indherred og 

 Indre Namdalen hell og, som før sagt, fjell, hjell eller bjøll, spjell 

 eller spjøll. Når man går ud fra eksemplet hjallr kan man 

 tænke sig disse former forklarede ved at antage en udjævning 

 af nom, hjallr, dat, f helli, hvor sidstnævnte forms vokal da 

 skulde være forlænget ved samme proces som i ule (ilde), iine 

 (inde) i Selbu, hvilken fremmedes ved stræben efter dissimilation 

 mellem fremlyden og efterlyden Men når man også skal for- 

 klare bii'lf bølle, bøøle, tror jeg man også må antage en udjæv- 

 ning med former, i hvilke det første element af brydningsvo- 

 kalen var vokalisk og havde stærkere aksent end det andet, 

 f. eks. et f bl' alla — bjollu, senere f biel(le) — bjøl(le), og derpå 

 bii'1; denne forklaring kan også gelde former som bø')''k i Selbu 

 og Holtålen. Jeg må herved minde om, at der tindes adskillige 

 former i dialekterne, hvorved brydningsproduktet (eller dermed 

 ligeartet forbindelse) er opløst i to stavelser, sål. f. eks. for oldn. 

 ljå løå på Inderøen,' i Stod og i Selbu, på Frosten leå, i Beit- 

 staden løa, i Fosnes leå'^ ; i Valders tryå, i Solør trea af oldn. 

 J3rjji; i Valders muærm, i Østerdalen meeærm udgået fra oldn 

 mjabm(ar) ; i Surendalen røå svarende til Valders's rjåå (kornstør). 

 Vestligere end den nævnte strækning, hvor man har vogtet 

 sig for mouillering efter brudt vokal, har man tre forskellige 

 afdelinger med hensyn til behandlingen af ja og jo ; i Roms- 

 dalen er mest ja bleven til jæ (fjæljl), og jo til jø {bjølle), skønt 

 former som bjvnpi og tjj^t allerede optræder; nordligere bliver 

 jf) hyppigere ved siden af jø, og af ja bliver på Nordmøre og 

 det sydlige Fosen oftest ji, i Dalene jæ, f. eks i Aure tjVtt, 

 bjv^mn, mjv^^fijn, mjøøk (melk), mjøøl^, fjøøP, fjiljl, bjiljl, jæljl, 

 i Opdal kjVtt, bjvr^n, mjonjfi, spn^n (stjerne), spjoljl, mjooP, 

 hcsljh fj<^hl, ^il}lci7'- (kelder). Nordenfor fjorden, f. eks. i Rissen 

 og lige til Kolvereid, endnu mere assimilation, bjynjn, mjinjfi, 

 tjjøfijn, spjiljl, bjiljl; af assimilationen til jy findes enkelte eks» 

 empler også i øst, som hjynjn i Stjørdalen, k^yn^n i Singsås, 



