107 



0, som står som å f. eks. i håJcM (tåge), møsså (myse), stuu'å 

 (stue;; i Hevne har man o: vekko iuge), fjøøro (fjære), mens 

 Fosen i almindelighed har former på a, som ikke hører hid. I 

 Indherred er u i endelsen vekslende med o ; i det egentlige Nam- 

 dalen bruges alene: hoko (hage), yO'oro (fjære), ocZo (hvirvel); det 

 danner således en overgang fra Indherred til Kolvereid og de andre 

 bygder nord for Folden, hvilke atter har å: fjøra, tvårå, 

 stunå. Og dette å er vel atter, som Ross i et ofFentligt foredrag 

 har udtalt, udviklet som mellemtrin mellem de indlandske for- 

 mer med u eller o og de fosenske med a. Af forbindelser, 

 hvori aksentsvagt oldn. u eller o kommer foran konsonant, skal 

 i sammenhæng med det foregående fornemmelig nævnes bøi- 

 ningsformer af sv. fem. Af disse har ubest. pl. i Fosen og 

 Fladanger, f. eks. vækka (uger), panfia (pander), Efter lang 

 rodstavelse hedder det ligedan i det sydl. Indherred, f. eks. på 

 Frosten; nordenfor Foldenf jorden, i det egentlige Namdalen og 

 det meste af Inderøens fogderi samt det meste af Dalene har 

 man endelsen o eller å, i Støren og Singsås o. Sammenhæn- 

 gende med disse endelser er i Dalene tydeligvis endestavelsen i 

 gårdsnavne på opr. stabir ; deres vokal synes nemlig at udgå 

 fra dat. pl., sål. f. eks. i Selbu liåstå ( hastadom hos Aslak Bolt), 

 i Støren roksto (med dat. rokstom ; hos A. B. rugstadom); i Mel- 

 dalen rikston*) (dat. rikstom). Best. dat. s. og best. nom. pl. 

 af fem. med lang rodstavelse pleier i regelen holde sig ens, dog 

 ikke på Frosten, i Skogn og Verdalen, hvor man har enn i d. 

 s., ann i pl., hvad der vel er tilslutn. til st. fem. Til ubest. pl. 

 og svarer sedv. best. un^n, til å oftest miin. Dat. pl. har på 

 Nordmøre o eller å ettersom sv. nom. f. pl. har det; i Dalene 

 har Orklas dalføre om (gaarom), Tydalen, Holtålen og Støren 

 har om (tildels næsten em), hvilket hænger sammen med be- 

 handlingen af oldn. uni i rodstavelser der. Opdal og fjordbyg- 

 der i Dalene har åm, hvilket også hersker i nordre amt; kun 

 Stjørdalen, Snåsen og Liderne har om. 



Som det sidste led ved omtale af svagt aksentuerede vo- 



*) Gårdsnavne har manpfesteds her i regelen antaget artikel for 

 m^sk. sing., uden hensyn til opr. køn og tal. 



