113 



dalen og Nordmøre [på SjOonå, på Sjitno o: på søen), og i andre 

 tilfælde i det sydlige af Indherred samt i Liderne {øi'na o: In- 

 derøen ; i treen, i træet, i hvv^n, i hovedet, i Liderne i Imgun). 

 Best. dat. pl, af konsonantstammer har tildels enstavelsestonelag 

 og omlydt vokal i Opdal og ved Orkla (pøøkom, kpøøm), men 

 altid dette og desuden efter konsonanter r overført fra nom. pl. 

 i næsten hele nordre amt {høøUråm, teem). 



Fem. plur, af adj. skilles fra m. pl. i det øvre af Dalene 

 samt i Sandalen og Surendalen derved, at det første udlyder på 

 a, det sidste på e, når de ikke apokoperes, f. eks. i Opdal 

 laUjnje, men langga. I de samme bygder i Dalene har adj. på oldn. 

 igr og ugr nom. m. s. på mj (f. eks. cZååfei'mj), hvilket n i Opdal 

 og ved Orkla kan medtages i komparationen : billengnar (Mel- 

 dalen), hææraunar (hardførere, i Opdalj. Disse såvel som andre 

 adj. og partic. på mj kan her og i Sandalen og Surendalen 

 have fem. på a, (vaJiflnjn, fem. vakja), derimod ikke i nordre 

 amt og Fosen, hvorfra man ikke engang opgiver nogen han- 

 kønsform af pt. partic , men kun f. eks. bydy eller bødi. Eien- 

 domspronominerne har formodl. allesteds dat, sing., hvor dat. i 

 det hele bruges, men alm. er det et minn eller miin. Kun 

 Selbu hovedsogn, Opdal og Sundalen gør forskel på køn: dat. 

 m. s. i Selbu og Opdal miinåm, i Sundalen miino, dat. fem. på 

 alle stederne miina. *) 



2. I verbalbøiningen, 



Imper, plur. (med endelsen a) forekommer i Selbu, Tydalen, 

 Røros, Holtålen og Støren, f. eks. eeta (æder). 



Refleksiverne ender på s i de bygder, der har sit afløb til 

 Trondhjemsf jorden, på st, hvor afløbet er til havet, sål. også i 

 Opdal og Øvre Namdalen, f. eks. slåst. 



Svage verber efter 2den, 3dje og 4de konjugation har sedv. 

 kun d i pt. suffikset efter vokal og efter (oldn.) &, f og g. Ty- 

 dalen, Røros og Holtålen, Inderøen og Namdalen afviger herfra 

 ved at begunstige d i suffikset, når det kan danne kakuminal, 



*) Jeg formoder, at Romsdalen har tilsvarende former af Sanda- 

 lens, ligesora disse vel også på Nordmøre har et noget større 

 område end Sundalen alene. 



S 



