54 



Nikolai Lund var ifølge Kraft og Langes forfatterlexikon født 

 i Drammen 1814, blev 1832 student og studerede efter andenexamen 

 først philosophi og siden botanik. I 1841 fik han af Det konge- 

 lige norske videnskabers selskab i Trondhjem et stipendium paa 

 150 spd. „til i botanisk Hensigt at bereise Nordlandene og Vest- 

 finmarken 11 (se Schwachs „Kort Udsigt over det kgl. norske Vi- 

 densk. Selskabs Hist.", selsk. skr. 4 b.). Samme aar var der af 

 universitetets stipendiefond for naturvidenskabelige reiser i fædre- 

 landet tilstaaet ham et stipendium paa 40 spd. til at foretage en 

 botanisk reise gjennem Jarlsberg og Laurvigs amt samt paa øerne 

 i den sydlige del af Christiania!] orden. Dette stipendium blev dog 

 anvendt som tilskud til hans stipendium til Vestfinmarken ; se hans 

 „ Beise gjennem Nordlandene og Vestfinmarken i Sommeren 1841 u 

 Christiania 1842. Samme aar var der tilstaaet prof. M. N. 

 Blytt et stipendium til en botanisk reise i Nordland og en del 

 af Vestfinmarken. Denne reiste i forveien til Helgeland og var 

 ledsaget af gartner Moe. Prof. Blytt undersøgte Tromsø fogderi, 

 medens Lund fik det hverv at undersøge den nordligste del af 

 Vestfinmarken indtil Nordcap (cfr. hans reiseberetning p. 35). 



Sin ovenfor omtalte reiseberetning angiver Lund i fortalen som 

 nærmest bestemt til almenlæsning og karakteriserer dens indhold 

 som „en fordringsløs Række af Skildringer og Bemærkninger", 

 hvorfor han har samlet det rent botaniske i det tilføiede anhang. 

 Bogen fik dog en temmelig ublid medfart i en recension i Morgen- 

 bladet (1842 n. 217) og Granskeren (V. 235—239, 241—143, 

 Christiania 1843), især paa sidste sted, hvor forfatterens „usmagelige, 

 kuriøse og svulstige sprog" punkt for punkt gjennemgaaes paa den 

 vis, at udtrykkene løsrives fra sin sammenhæng. Skjønt man vist- 

 nok for en del kan være enig med disse recensenter i, at der paa 

 flere steder er en vis bredde i stilen, og at den noget lærde og 

 pedantiske tone ofte stikker af mod forsøgene paa at give kvikke 

 og underholdende skildringer, vil dog enhver naturelskende læser 

 med interesse følge Lund paa hans botaniske vandring og med 

 fornøielse modtage hans vistnok ofte noget phantastiske, men af 

 en dyb kjærlighed til naturen og af umiddelbarhedens friskhed 

 prægede skildringer. 



