55 



Hans indflettede bemerkninger om befolkningens levevis i disse 

 fjerne egne af vort land er heller ikke uden interesse. 



I fortalen til anhanget, der indeholder en fortegnelse over Vest- 

 finmarkens phanerogame flora, bemerker Lund (p. 99): „En 

 Plantes nordligste Lokalitet er for det meste verificeret ved tørrede 

 Exemplarer af Planten, hvilke er deponerede i det kongelige nor- 

 ske Videnskabers Selskabs Herbarium". 



Lunds samling har været ordnet i naturlige familier efter prof. 

 Fries's system. Denne ordning er derfor bibeholdt, og med hensyn 

 til slægternes rækkefølge er den fulgt, som forfatteren selv anvender 

 i sit botaniske anhang. 



Herbariet indeholder kun 190 arter, men Lunds fortegnelse 

 over de phanerogame plantet, han iagttog paa sin reise, omfatter 

 det dobbelte antal. Planterne er rigtig bestemte og godt konser- 

 verede. Af arter, der rindes i herbariet, men ei er nævnte i hans 

 fortegnelse, skal nævnes Cakile maritima Scop. og Anthoxanthum 

 odoratum L , planter, der vistnok er udeglemte paa sidste sted. 

 Desuden kan bemerkes, at der i fortegnelsen opføres Thalictrum 

 flavum L, fra Maalselvdalen og Salten, medens exemplaret i hans 

 herbarium, der desværre mangler navneseddel, snarere synes at 

 være Th. simplex L., for hvilken der dog i Norges flora ei angives 

 noget nordligere voxested end Værdalen. 



1 anhanget leverer dernæst Lund til slutning en sammenlig- 

 ning mellem Vestfinmarkens flora, støttende sig til sine egne og 

 prof. Blytts iagttagelser, og den norske, phanerogame flora i al- 

 mindelighed. Denne parallel er af adskillig interesse i plantegeo- 

 grafisk henseende, navnlig for en tid, da det nordlige Norges flora 

 var forholdsvis mindre undersøgt. Den vestfinmarkske flora reg- 

 ner Lund fra Tromsø (69° 40' n. br. til Nordcap 71° 10' n. br.) 

 Resultatet af hans undersøgelser er, at den samlede norske phane- 

 rogame flora har 34 familier, 227 slægter og 703 arter mere end 

 den vestfinmarkske. Disse 34 familier er med hensyn til slægter 

 og arter sparsomt repræsenterede i Norge, noget, der tyder paa, 

 at de formedelst sin physiologiske natur hører hjemme under syd- 

 ligere bredder. Derimod er de familier, der er hyppigst repræsen- 

 terede i Norge, Ogsaa talligst med hensyn til arter Og slægter i 



