59 



nok. Forresten har Deinboll selv i et brev til den danske professor 

 Hornemann omtalt de vigtigste af sine fund („Udtog af et Brev 

 fra Provst Deinboll i Vadsø, Finmarken" — i Tidsskr. f. Natur- 

 vidensk. I. Kbhvn. 1822). 



Af herbariet selv, saaledes som det foreligger, fremgaar for- 

 resten, at det er Deinboll, der er samleren. 



Fastheftningen af planterne ved knapnaale og skriften (ialfald 

 paa de fleste ark) ligner fuldstændig exemplarer i univers, botan, 

 samling og i Deinbolls store herbarium, der nu eies af hans søn i 

 Christiania. Desuden kan man se det af tilføielsen til no. 175 (i 



min catal), hvor derstaar: „Carex n. spee? (arctica mihi) legi 

 1822 prope Berlevaag in Finmarkia orientali"; thi denne plante 

 var det, som den franske botaniker Gay gav navnet Carex Dejn- 

 bolliana efter dens finder, et navn, som prof. M. N. Blytt bibe- 

 holder i sin flora, fordi han „vilde benytte Anledningen til at 

 vise Erkjendtlighed mod Deinboll, som har gjort sig fortjent af 

 vort Fædrelands Flora ved at give rige Bidrag til Kundskaben 

 om ØstfinmarkensVcgetationsforholde". En planteslægt Deinbollia 

 er ogsaa opkaldt efter ham, (cfr. Hornemann i Krøyers: Naturh. 

 Tidsskr. I. 1837 p. 594). Deinbolls samling indeholder vistnok kun 

 230 planter; men den er af stor interesse baade i og for sig selv 

 som indeholdende planter fra de norsk-russiske fællesdistrikter 

 Lapponia l S hvor han „har fundet adskillige Planter, der var 

 undgaqede Radbechs, Linnes, Vahls og Wahlenbergs Opmærksom- 

 hed a (Hornemann 1. c.), men ogsaa derved, at den ei synes tidligere 

 at være gjennemgaaet. I Norges flora citeres nemlig kun nævnte 

 brev fra Deinboll, og enkelte steder ytres der tvi vi angaaende rig- 

 tigheden af hans angivelser. Saaledes heder det i anledning af 

 Pedicularis Oederi : „Opgwes for Østfinmarken af Deinboll, hvil- 

 ket sandsgnligvis er feilagtigt u . Planten ligger dog rigtig bestemt 

 i herbariet (catal. n. 124 under navnet: Pedicularis Oederi, 

 fiammea fi major Walenb.). 



Ligeledes betvivles (1. c. p. 1255) Deinbolls angivelse at have 

 fundet Carex muricata L. i Østfinmarken. Exemplar af planten 

 ligger i herbariet (catal. n. 193). 



Fremdeles kan anføres, at der i herbariet lindes exemplarer af 



