106 



Kap» 1, 



Botanikens tilstand i Danmark og Norge indtil 1750. 



Uden her at kunne levere nogen samlet historisk fremstilling 

 af botanikens historie i Danmark og Norge før Gunnerus turde 

 det dog være paa sin plads i korthed at omtale de vigtigste ældste 

 danske og norske botanikere, specielt dem, om hvem det vides? 

 at de har samlet planter her i Norge. 



Studiet af botaniken, ligesom af naturvidenskaberne i alminde- 

 lighed, har fra først af havt et praktisk formaal. Den ældste dan- 

 ske botaniske literatur har derfor som i de fleste andre lande sin 

 oprindelse fra lægevidenskaben, idet de ældste lægebøger indeholder 

 oplysninger om, hvorledes man skal tilberede lægemidler af de 

 „lægende urter". 



Prof. Warming begynder derfor sin fortegnelse over den danske 

 Henrik botaniske literatur med at omtale Henrik Harpestrengs*) Dan- 

 Harpestreng gfoj Lægebog ( udgive t 1826 af Chr. Molbech). 



Kristjern Den bekjendte kannik i Lund Kfr is tjern Pedersen udgav 



e eisen ^-^ en ^ Q ^ sQm h anc u ec i e om „Urtevand — til at læge alle 



Sggdomme, samt hvorledes og paa hvad Tiid om Aaret, man skal 

 brænde Vand af de Urter, som voxer her i Riget, paa Markerne, 

 i Skove og Vrtegaarde u (Rottbøll 1. c. p. 394). 



Den første saakaldte „urtebog" i Danmark udgaves af Hen- 



Henrik Smith rik Smith (Henricus Faber Malmogius), der i sine yngre aar 



havde studeret i Wittenberg og senere blev vejermester i Malmø. 



I aarene 1520 — 1557 udgav han 4 saakaldte „Urtegaarde". 



Den første af disse er benævnt „En skøn, lystig, ny Urtegaard, 



*) Ded 1224. 



