107 



■prydet med adskillige Urter, som tjene til Sundhed", Malmoe 1520 



(cfr. N. M. Petersens lith. II p. 90—91). Han døde 1563. Smith 



nævner, at en lærd adelsmand Claus Urne, provst ved Lunds Claus Urne 



domkapitel, havde anlagt en botanisk have paa sin gaard Beltebjerg 



i Skaane, og Smith dedicerer sin anden Urtegaard til ham. 



Som de ældste botaniske haver i Europa regnes følgende : Venedig 

 (1533), Padua (1545), Pisa (1547), Kønigsberg (1551), Florens (1559), 

 Bologna (1568), Leyden (1577), Leipzig (1580), Breslau (1587), 

 Heidelberg (1593), Montpellier (1598), Giessen (1617), Regensburg 

 (1622), Paris og Altorf (1626), Jena (1629), Oxford (1630), Mes- 

 sina og Palermo (1639), Kjøbenhavn (1640), Lille (1644), Amster- 

 dam (1646), Utrecht (1650), Upsala (1657), Berlin (1663), Halle 

 (1666), Kiel (1669). 



Videre angaaende de af Smith udgivne lægebøger se N. M. 

 Petersens lith. II 89—96. 



Under Fredrik den anden var en lærd doctor Johan Fransen F,- ansen 

 professor ved universitetet. Denne mand skal paa sine reiser have 

 besøgt samtidens berømteste naturkyndige, som Fuchs i Tubingen, 

 Rondelet i Paris og Dalechamp i Leyden. Han døde 1584 (se 

 Bartholin : Cista Medica p. 68 flg.) 



Som naturkyndig nævnes ogsaa paa den tid Peder Sørensen Sor e C n gc n 

 (Petrus Severinus), født i Ribe 1542, professor allerede 1560, før 

 sit tyvende aar, foretog først en reise til Paris, senere to reiser til 

 Italien, paa hvilke han studerede naturvidenskab og lægekunst, 

 indtil han paa grund af det ry, hvori han stod for sin lærdom, 

 blev indkaldt af Fredrik den anden 1570. Paa hjemveien modtog 

 han doktorgraden i Frankrig. Han døde 1602. Hans vita anføres 

 i Bartholins Cista Medica 114 flg. 



Den bekjendtc rigsraad Peder Oxe (f. 1520, rigsraad 1542, 

 d. 1575) arbeidede saavel for videnskabernes fremme, som interes- 

 serede sig for at skaffe Danmark nyttige produkter Saavel af 

 plante- som dyreriget (se Briinnich Naturvdsk. Fremg. p. V.) 



Fm stor del af Danmarks adel paa den tid var lærd og ofrede 

 feig enten selv for videnskaben eller understøttede kunster og viden- 

 skaber. Det var saaledes ved denne tid, at den berømte Tyge 

 Bråne anstillede sine astronomiske observationer paa øen Hveen. 



