210 



skabet\ og at saadan kundskab befordres ved bøger, der omhandler 

 Guds aabenbarelse i naturen. 



Derpaa kommer han med den karakteristiske udtalelse, der, 

 som vi senere skal se, nok øvede sin virkning paa høiere sleder : 

 „Sandelig, jeg ønskede tilligemed den fortræffelige Hr. Carolo 

 Linna? o, at endogsaa de af vore Studentere, som ikke just ville 

 giøre Profession af Læge-Konsten, eller noget deslige, men a f 

 GUds Ords R ands age Ise og Fremsettelse i et offentligt 

 Lær e-E m b e d e anvendte en Deel af deres academiske 

 Aar mere, eller dog lige saavel til Physicam som Metaphysicam 

 og Logicam at studere, da den virkelige Nytte og Brug af disse 

 sidste Videnskaber bliver dem aldrig saa vis som Nytten af den 

 første kunde blive, særdeles for de fleste Candidatis, som komme 

 til et Præste-Kald paa Landet, hvor deres Fundamenter i Natur- 

 Læren ev allene ville udbrede sig hos hos dem selv og deres Til- 

 hørere i mange opbyggelige Betragtninger — , men de og kunde 

 finde, foruden en ædel Amusement i Eenligheden, frem for 

 mange Lærde i Stæderne. en beqvem Leylighed, af det som Natu- 

 ren hos dem frembringer, at giøre een eller anden nyttig Opdagelse, 

 Forfaring og Forbedring, deres Fæderne-Land, i hvilket de og bør 

 være gode Borgere, til megen Velfærd i Fremtiden''. Denne ud- 

 talelse er forresten at anse for en etterklang af Grams ord i hans 

 forestilling angaaende forelæsningerne ved universitetet (se pag. 137). 



2. Det andet „Hovedstykke", som har bevæget ham til at skrive 

 hans bog, siger Pontoppidan, er det. „at den, som har oculos scientia 

 plusguam vulgari armatos, seer i de skiulte Afkroge mange Ting, 

 som længe siden ville have givet Anledning til vigtig Ettertanke, 

 dersom de før vare fremhentede og satte i Lyset til almindelig 

 Prøvelse. " — ,,De aarlige Omreyser undertiden af 100 Mile, som 

 mit Geistlige Embede forpligter mig til at anstille i alle Egne af 

 denne Provintz, har ladet mig møde snart saadanne troeværdige 

 Fortællelser om naturlige Ting, snart saadanne Ting selv in Origi- 

 nali, hvis Ukyndighed hos mig har kommet mig til at spørge, 

 om de ogsaa vare andre ubekiendte eller ev noksom bekiendte. 

 Da jeg nu gemeenlig har fundet det sidste, saa var intet natur- 

 ligere, end at ønske dets Forbedring. — Norge i Almindelighed be- 



