234 



Endelig mna nævnes Pontoppidans storartede verk: 



Den dans\e Atlas eller Konge-Riget Dannemark med dets 

 naturlige Egenskaher, Elementer, Indbgggere, Vexter, Dyr og 

 andre Affodninger ete. 7 bel. 1763—81 (de 4 sidste er, til- 

 dels efter Pontoppidans samlinger, udgivne af hans svoger Hans 

 de Hofman). Heri tindes (ifølge Warming i. e. 59.) fortegnelse 

 over danske planter, forfattet efter Tycho Holms „ Flora Danica", 

 og væsentlig forøget ved capitain Teilmand og forsynet med dan- 

 ske navne af Jens Bang. 



Om Pontoppidans korrespondance med Gunnerus, navnlig i 

 anledning omsenden af subskriptionsindby deise til „Den danske 

 Atlas" skal tales i følg. kap. 



Den forøgede sans for naturvidenskaberne havde jo, som vi oven- 

 Georg Chri- for hørte i edet til 1752 at indkalde tyskeren Oeder. DetvarBern- 



stian Oeder. 



storf, der 1751 var bleven udenlandsk minister, der fik ham ind- 



kaldt til universitetet, efter anbefaling af general, grev Sehmettow. 

 Oeder havde dog ikke studeret under Linné, men under Haller i 

 Gottingen. Som fremmed mødte Oeder adskillig modstand især 

 fra den medicinske professor Buchwald og Chr. Fr. Rottbøll 

 (den samme, hvis af handling oftere er eiteret) ; men han støttedes 

 af Bernstorf. Dertor fandt man det raadeligst ikke at knytte 

 ham til universitetet, men give ham ansættelse ved det nye 

 kongelige botaniske institut, der blev oprettet i Kjøbenhavn med 

 grev A. G. Moltke som direktor. I 1754 maatte dog det danske 

 parti tinde sig i, at han blev udnævnt til kongelig professor*). 

 At valget ikke var faldt paa nogen uværdig, viste sig snart. Oeders 

 navn er nemlig knyttet til udgivelsen af det berømte verk, Flora 

 Danica, der til fremme at det botaniske studium skulde levere 

 nøiagtige afbildninger af alle danske og norske plantearter. Ideen 

 hertil var rimeligvis udgaaet fra Oeder, og meningen var „ved 

 mægtige Regjeringers og kyndige Botanikeres Forening at frem- 

 bringe en samlet Flora over Europa, eller saa at sige et botanisk 

 Kort over denne Verdensdel", saaledes at hvert land ydede sit 

 bidrag. (Se J. W. Horne mann: Histor. krit. Bemærkn. over 



*) Oeder synes derimod under hele sin botaniske virksomhed at have staaet 

 udenfor universitetet (se Didrichsen 1. c. 56). Se dog N. M. Petersen (1. c. 

 Vb. 28) og Molbech (1. c. 117). 



