237 



I — 468 : „om en Deel enten ganske nye eller vel forhen bekiendte, 

 men dog for os rare Planter, som i Island og Grønland ere 

 fundne, tilligemed en kort Indledning om TJrtelærens Tilstand i 

 Dannemark," en af handling, der indeholder mange vigtige oplys- 

 ninger angaaénde botanikens historie. Af hans mange skrifter, 

 der anføres i Warmings Oversigt o\'er den botaniske literatur (p. 

 68 — 69) kan nævnes: DescripMonum et ieonum rariores et pro 

 ■max ana parte novas plantas illustrantium liber I. Hafn. 1773. 

 Prof . S c h o u w siger om ham (anført i Molbed : Vidsk. Selsk. Hist. 

 p. 119: „Beskrivelserne" (i hans af handling om „Urtelærens Til- 

 stand'') ere gode, Synonymerne behandlede med Kritik, Afbildnin- 

 gerne for den Tid gode, og forsynede med bedre Analyser af 

 Plantedelene, end man finder i mange nyere Skrifter. Hans For- 

 tjenester bestaae fornemmelig i, at han med Nøiagtighed har un- 

 dersøgt og beskrevet endeel sieldnere Planter, som var ham tilsendt 

 bl. a. fra Indien (navnlig fra I. G. Koenig). De nye Slægter og 

 Arter, han har opstillet, have for største Deel holdt sig-" Linné 

 opkaldte efter ham en slægt (Eottboellia) af græsarterne paa grund 

 af hans store fortjenester af denne familie. Cfr. Hornemann. 1. e. 

 p. 118, 56b — 567.) Han døde i Kjøbenhavn 1797. 



Den, der efterfulgte Oeder som udgiver at Flora Danica, 

 var Otto Friederich Muller. Han er fodt i Kjøbenhavn 1730, Friederich 

 student fra Ribe 1748, studerede iørst theologi, senere jura og 

 naturhistorie, reiste udenlands til Tyskland, Schvveitz, Italien, Frank- 

 rig, Holland med grev Schulin, hvorfra han kom hjem 1767. 

 1771 blev han arkivar i det norske kammer, levede som pri- 

 vatmand fra 1 782 med titel af konferensraad og døde 1784 (cfr. 

 Molbech: Vidsk. Selsk. Hist. p. 113). Mest bekjendt er han som 

 zoolog, især ved sine arbeider om infusjonsdyrene. (Animalcula 

 infusoria 1786). Tyge Rothe siger om ham, at „det oplyste Eu- 

 ropa kaldte ham med /Erbødighed Linneen iKundskab om Ormene, 

 ligesom den Kielske Fabricius Linneen i Videnskaben om Insek- 

 terne." Han omtales som den beromteste nordiske zoolog efter 

 Linne og var en af de første, der beskjeftigede sig med mikro- 

 skopiske undersøgelser (cfr. Krøyers karakteristik afham iMolbech: 

 Vidsk. Selsk. Hist. p. 115 I lh). Som botaniker havdehan ogsaa 



Otto 



