239 

 Morten Thrane Brunnich (f. i Kjøbenhavn 1737, 1 769 MorteaiThrans 



J Brunnich. 



professor i Historia naturalis ved Kjøbenhavns universitet, reiste 



1784 til Norge, hvor han var ansat ved bergvæsenet 1789 — 

 1814 (berghauptmand paa Kongsberg). 1814—1827 opholdt 

 han sig i Kjøbenhavn. Foruden som zoolog er han navnlig be- 

 kjendt ved sin : Historisk Af handling ovn NaturvidensJcabernes 

 Fremgang muler de danske Konger siden Universitetets Stiftelse 

 Kbhvn. 1 782 Fol. (cfr. Nyerups „M. T. Brunnich, Naturvidenskabens 

 Senior i Danmark 1 ' (Hesperus 1819 p. 193). En planteslægt Bryn- 

 nichia blandt Polygonene er af Banks benævnt efter ham. 



4 denne forbindelse bor ogsaa nævnes Peter Ascanius (f. 

 1723 i Aure i Nordmør, hvor faderen var prest), der havde studeret 

 under Linné i Upsala og 1759 blev professor i naturhistorie og mine- 

 ralogi ved Amphitheatrum oecononicum paa Charlottenborg. Han 

 bereiste Norges kyster for at samle materialer til sit verk : Icones 

 ferUm naturalium, der er af betydning for den nordiske ichtyologi. 

 1776 blev han berghauptmand i Norge (Biiinnechs forgjænger). 

 1778—1803 opholdt han sig i Kjøbenhavn). 



N ils Tønde r L u n d ( født i Trondhjem 1 749, student Nils Tender 



Lund. 

 1765, blev deputeret i generaltoldkamret, omkom 1809 ved det 



^kibs fortis, der skulde føre ham til Norge som medlem af den 



interimistiske regjeringskommission I. 



Af hans botaniske skrifter skal anføres: 



Noget om den botaniske Have i Anledning Gartner Baches: 

 Et Par Ord til Publikum etc. Kbh. L788. 4. 



Yidi-rr om den botaniske Harr \ Anledning af Svaret for 

 Gartner Bache om det tilforn om Haven udgivne, Kbh. L788, %*). 



Horne mann siger om ham: „Han var Naturhistoriens og 

 ssær Insectologiens ivrige Dyrker og beskjeftigede sig ligeledes med 

 Botanikcn. Han havde stor Deel i Organisationen af det første her 

 oprettede Selskab for Naturhistorien, som paa en mærkværdig Maade 

 blev til. uvidede sig og fik en gavnlig [ndflydelse paa Naturhisto- 

 riens Fremme i Danmark, men ved Vahls, Abildgaards og Lunds 

 Lod atter opløste sig.** (Smlgn. nedenfor under Abildgaard). 



' Om denne strid ^c Steffens Le. 361. Sammenlign ogsaa Warming I. c. 76, 

 under Xicls Bache. 



