256 



Bud prestegjeld. Vesta. Runde og kantede fl i n t stykker 

 er fundne i en myr. — Paa bunden af en saadan har man ogsas 

 fundet en sko af læder, der skulde have været anderledes sømmet 

 end nu brugeligt. Den er bleven tilintetgjort. 



Nedre Gule. I et af store heller opført gravkammer var 

 fundet et brudstykke af et sverd af jern fra yngre jernalder, 

 som jeg erh vervede. 



Kals vik. I en myr findes her afhugne og tilspidsede træ- 

 pæle af den saa hyppig i myrer paatrufne slags. For ca. 80 aaij 

 siden skal her være fundet et par armringe (af guid?), som blev 

 bragte til Bergen for at undersøges, uden at man senere har hørt 

 noget om dem. 



Mellem Bud og F ag er viken, ca. 2 km. nordenfor Bud 

 kirke, er der i det flade berg, hvorover veien gaar, og tildels i 

 selve hjulsporet, indhugget en indskrift, hvori der synes at kunne 

 skjelnes et par runer (R og X?); men den er adskillig utydelig og 

 delvis meget slidt af færdselen, ligesom der er flere naturlige stre- 

 ger i fjeldet, saa at det i ethvert fald er vanskeligt at afgjøre, 

 hvad der skyldes naturen, og hvad menneskehaand. 



Husstad. Dybt i en myr er fundet en „hugstabbe" og fliser 

 af træ, muligens af lignende pæle som ovenfor under Kalsvik om- 

 talt. — En spydspids af jern skal være funden for en tid siden, 

 uden at nærmere fundomstændigheder vidstes. — Et godt stykke 

 fra søen paa en slette, kaldet „ Reitan," hvor skytterlaget har sin 

 skydebane, er der en samling græsgroede røser, i en af hvilke skal 

 være fundet en „kjæde," uvist af hvad slags metal. — Om borg- 

 anlægget paa Aslakssteinen (norske fornlevn. p. 547 og aarsb. 1877 

 p. 235) blev det fortalt, at det skrev sig fra kong Eystein, hvilket 

 sagn dog ikke behøver at tillægges nogen vægt, da det jo er til- 

 bøieligt til at henføre alt til en notorisk berømt personlighed paa 

 et sted, selv om tingen eller begivenheden tilhører en ganske an- 

 den tid. 



Ben dalen. I en grue var indmuret en sten, som skulde 

 være funden paa en grav og senere i mange aar være bleven brugt 

 til trappesten paa en af Husstadgaardene. Da den antoges at være 

 en runesten, lod jeg den rive ud af muren, hvortil eieren var me- 



