52 CARLHEIM-GYLLENSKÖLD, DEKLINATIONS-OBSERVATIONER. 



samt på Oland och Gotland; följande sommar fortsatte han 

 sina bestämningar på 23 punkter i sjön Venern. Observa- 

 tionerna utfördes med tvenne azimutkompasser af Pistor och 

 Martins, den ena tillhörig Stockholms navigationsskola (kom- 

 pass A), den andra af Förvaltningen af sjöärendena, numera 

 K. Sjökarteverket (kompass B). Vidare upplysningar inhemtas 

 af följande utdrag ur Klints berättelser om resorna: 



»Af de tvenne azimutkompasserna visade sig kompassen A 

 vara den bästa, ehuru båda voro af mindre god beskaffenhet och 

 vid observationerna ständigt behöfde purras.» 



»Professor N. G. Sefström, som uti Jernkontorets Annaler 

 för år 1839, 2:a häftet, p. 277—278 äfven beskrifvit detta slags 

 kompass, äfven kallade prismakompasser, anser, att den magneti- 

 kala azimutvinkeln, med ifrågavarande instrument, ej kan erhållas 

 noggrannare än på ^2° ^ 1 V2°-^^ 



»I allmänhet äro med hvardera kompassen tagna 10 serier 

 med 5 observationer i hvarje, så att ett medium af 50 observa- 

 tioner med hvardera kompassen erhållits för de flesta observa- 

 tionsställena.» 



Båda de använda instrumenten äro emellertid behäftade med 

 betydliga fel, hvilka jag sökt bestämma dels genom direkt jem- 

 förelse med absoluta deklinationen i Upsala magnethus, dels 

 genom sammanställning af resultaten från Klints resor med 

 Arwidssons 1860 och mina egna 1886 och 1892, reducerade 

 till samma epok som de förra. 



Indexfelet på Sjökarte verkets azimutkompass B bestämdes 

 den 12 november 1892 i Upsala magnethus genom jemförelse med 

 samma verks Lamontska teodolit, signerad med n° 14; för denna 

 absoluta deklinationsbestämning är redogjordt i min Memoire sur 

 le magnétisme terrestre dans la Suede méridionale. Dervid be- 

 fanns i medeltal af 30 afläsningar indexfelet 



^•" = _1'3'. 1. 



Differensen mellan denna kompass och den andra kompassen 

 A, bestämdes den 4 januari 1893 i Navigationsskolans observa- 



