ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAK 18 94, N:0 1. 9 



för ett lufttryck af omkring 500 mm. Men å andra sidan äro, 

 såsom jemförelsen med Sprungs formel (1) visar, formlerna (16) 

 och (17) mycket nära riktiga för vanligt lufttryck (omkring 760 

 mm). Häraf måste man sluta, att lufttrycket H har en annan 

 inverkan på psykrometerns angifvelse än det enligt Stefans teori 

 skulle ha. 



Den diffusionslag, från hvilken Stefan utgår, synes alltså vara 

 oriktig, så snart den tillämpas på den tunna lufthinnan omkring 

 en starkt ventilerad termometerkula, ehuru den blifvit experi- 

 mentelt bekräftad för diffusion genom ett tjockare i hvila varande 

 luftlager. 



Stefan i) utgår från följande hypoteser: 



1. Daltons lag gäller för gaser i jemvigt; den kan uttryckas 

 sålunda: i en gasblandning pressas hvarje gas blott af sitt eget 

 tryck. 



2. Aro gaserna i rörelse, så röner hvarje gasmolekyl vid 

 sin rörelse genom en annan gas ett motstånd proportionelt mot 

 tätheten af denna andra gas och mot bådas relativa hastighet. 



I föreliggande fall är den första gasen vattenånga och den 

 andra gasen luft. Och eftersom i det tunna loftlagret omkring 

 termometerkulan ett fortfarighetstillstånd förefinnes, så äro luft- 

 molekylerna i hvila och den relativa hastigheten är lika med 

 vattenångans diffusionshastighet. Ur dessa förutsättningar fram- 

 går den af Stefan härledda diffusionslagen, som matematiskt 

 uttryckt lyder 2) 



v, = yjoge^-^^, , (18) 



hvarest v^ eller difFusionshastigheten är den volym ånga, antagen 

 reducerad till 0° och 760 mm, som på tidsenheten går genom 

 ytenheten, k är diffusionskoefficienten, h lagrets tjocklek, H, x 

 och /' (eller F') ha samma betydelse som förut. 



1) Sitzungsber. d. K. Akad. d. Wiss. 03, 2. Abth. Wien 1871, p. 63 ff. samt 

 68, 2. Abth. p. 385 ff. 



2) Senast anf. ställe p. 406—407. 



