4 EKHOLM, OM PSYKROMETERFOUMELN. 



hvilken säges gifva värden mycket nära öfverensstämniande med 

 resultaten af fuktighetsbestäinningar medelst den kemiska meto- 

 den och kondensationshygrometern. Den är enligt meddelande i 

 bref från Professor Sprung beräknad ur jemförelser vid tem- 

 peraturer öfver noll och vid vanligt lufttryck. 



Nu ha emellertid både Dr R. SÜRING ') i Potsdam och 

 Öfveringeniör S. A. Andrée -) i Stockholm meddelat mig flera 

 vid ballongfärder gjorda iakttagelser, då våta termometern sjönk 

 så djupt under den torra, att formel (1) ger negativa .-»-värden, 

 detta vid omkring 500 ram. lufttryck och i köld. 



Förhållandet är så mycket mera oväntadt, som Assmann's 

 psykrometer är ett teoretiskt enkelt och fulländadt instrument, 

 för hvilket den teoretiska formeln synes böra kunna förenklas 

 till formen (1), och detta ej blott enligt den gamla AüGUST'ska, 

 utan äfven enligt den nya MAXWELL-SxEFAN'ska teorien. Det 

 synes derför nödigt att underkasta denna teori en ytterligare 

 granskning, såväl af teoretisk som experimentell art. Följande 

 diskussion är ämnad att lemna ett litet bidrag till frågans 

 lösning. 



De af mig (ofvan anf. ställe) härledda allmänna formlerna 

 kunna skrifvas sålunda: 



För våta termometern betäckt af flytande vatten 



K{t — t') + Scq(T — t') 



x=H—{H — f')e . ^'•'= (2) 



och för våta termometern isbetäckt 



Mt — t') + Scq(r — t') 



x^H—{H-F')e ^^ (3) 



Här betyda 



t luftens eller torra termometerns temperatur; 



t' våta termometerns » 



T det mot våta termometern strålande omhöljets » 



Ä" luftens värmeledningskoefficient; 



h diffusionskoefficienten för vattenånga i luft; 



') I bref af den 29 juli 1893. 

 ') Muntligen i december 1893. 



