61 



Öffersigt af Kongl. Vetenskaps-Akademiens Förhandlingar 1894. N:o 2. 



Stockholm. 



Försök angående Sorets princip. 

 Af Svante Arrhenius. 



[Meddeladt den 14 Februari 1894 genom D. G. Lindhagen.] 



Ar 1881 fann den bekante schweiziske fysikern Soret, att 

 om en från början homogen lösning förlägges i ett rör, hvars 

 olika delar ha olika temperatur, sä blir lösningen efter någon 

 tids förlopp mera koncentrerad i de kallare delarne mindre kon- 

 centrerad i de varmare delarne af röret. Han verifierade sina 

 åsigter på lösningar af klorkaliiim, klornatriura, klorlithium och 

 kopparsulfat. *) En förökad betydelse vann SoRETS princip ge- 

 nom van't Hopfs theoretiska undersökningar 2) angående lös- 

 ningars natur, enligt hvilka koncentrationerna i olika delar af 

 röret i fråga skulle sträfva till ett ändtillstånd, hvilket skulle 

 karakteriseras deraf, att koncentrationerna skulle förhålla sig 

 omvändt som de absoluta temperaturerna på motsvarande ställen. 

 Sorets försök med kopparsulfat stämde väl öfverens med van't 

 Hoff's theori, men detta var alls icke förhållandet med de öf- 

 riga lösningarna. Vid Sorets försök förhöllo sig nämligen tem- 

 peraturerna i de två ändarna af hans försöksrör såsom 353 : 293 = 

 1,2 5 : 1, då deremot förhållandet mellan koncentrationerna var: 

 för klorkalium :1,0687 (konc. 10,4 — 24,6 proc.) 

 » klornatrium :l,o539 (konc. 6,0 — 21, 1 proc.) 



') SoEET: Ann. ch. phys. (5) 22, 293, 1881. Archives des Se. phys. et nat. 



(3), 2, 48 (1879). 

 2) VANT Hoff: Zeitschr. f. phys. Ch. I, 487 (1887). Vet. Ak. Handl. B. 21 (1885). 



