156 SVEDELIUS, NODTEMPERATUR 1 ORGELPIPA. 



mot vigternas lägen svarande svängningstalet direkt aflästes å 

 de härför graderade skänklarna. Dessa egde en längd af 33 cm^ 

 och kunde åt stämgaffeln ges ett svängningstal mellan 47 och 

 64 fullständiga svängningar. Stämgaffelns vibrationsrörelse un- 

 derhölls af en elektromagnet mellan skänklarna, till hvilken 

 stämgaffeln sjelf slöt och afbröt den elektriska ledningen. Am- 

 plituden i ändan af det vid stämgaffeln fastade skaftet uppgick 

 till ungefär 8 mm, dä strömmen om elektromagneten alstrades 

 af två Bunsens element. I stafven A är en urhålkning, hvari 

 koppar-nysilfverelementets ena lödställe B sitter fritt från träet. 

 De öfverspunna ledningstrådarna äro dragna genom A, virade 

 om hvarandra och böjda i en båge till fästepunkten E. När 



stämgaffeln vibrerar, försättas de med stämgaffeln förenade led- 

 ningstrådarna i transversella vibrationer, och bör derför deras 

 längd till fästepunkten afpassas så, att deras vibrationsrörelse 

 svarar mot stämgaffelns, för att de ej skola utöfva någon stö- 

 rande inverkan och försvaga amplituden. Andra lödstället är 

 nedsänkt i en liten bägare med vatten, nedpackad i bomull, och 

 går ledningen derifrån genom galvanometern. Det i pipans vägg 

 F urtagna borrhålet är täckt af en tunn zinkskifva G med ett 

 häl med 2.5 mm diameter. 



Inställningen tillgick sålunda: 

 Genom lämplig förflyttning af löpvigterna gafs åt stämgaffeln 

 ett sådant svängningstal, att, när den och pipan samtidigt Ijödo. 

 sväfninsar hördes med 4 eller 5 sekunders mellanrum. Derefter 



