ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 18 94, N:0 5. 221 



communis, Lnzula cainpestris, Carex panicea, C. capillaris, C. 

 pallescens, Aira ccespitosa, Avena pratensis, Dactylis glomerata, 

 Briza media, Anthoxnnthum odoratum. — På lägre och friskare 

 ängsmark strax N.V. om den omnämda täta älskogen i syd- 

 östra delen af holmen var vegetationen däremot rätt frodig. 

 Isynnerhet voro gräsen, som här förekommo rikligt, luxurierande. 

 Så var Agrostis vidgaris i allmänhet 90 cm. hög med en 14 

 cm. lång blomställning; internodier nedom blomställningen 4, 

 den sistnämdas internodier omkring 10 stycken; nedersta florala 

 internodiet bar på ett individ med medeldimensioner 7 grenar, 

 det närmast öfre 6; vidare 5; 5; 4; 2; 2; . . . Bland andra 

 var äfven FJdeum pratense luxurierande. Ett blommande, medel- 

 stort individ mätte 1,31 meter med ett 10 cm. långt ax af 6 

 mm. diameter; internodier 6 stycken; bladen voro rätt länga — 

 det längsta, på tredje internodiet nedifrån, hade 22 cm. lång 

 (0,5 cm. bred) skifva. Såsom exempel på ovanligt frodiga örter 

 från denna del af holmen må nämnas den fläckvis strödda — 

 rikliga Lyclmis flos cuculi. Ett individ af denna, som i frodighet 

 icke öfverträfFade flertalet af de öfriga, var 1,10 meter högt; 

 den florala delen 15 cm.; blommor, knoppar och frukter inalles 

 52; blommornas diameter var i allmänhet närmare 3 cm.; de 

 största bladen — på det fjärde internodiet nedifrån •— 9 cm. i 

 längd, 1 cm. i bredd. Andra arter åter voro icke i högre grad 

 luxurierande. Så mätte Trifolium, spadiceum, som förekom i 

 sällskap med bl. a. Lyclmis, omkring 24 cm. i höjd; på ett 

 individ — ett af de frodigaste — var af de två blomhufvudena 

 det största, (nästan utblommade) 1,9 cm. långt, det andra endast 

 hälften så långt; ett af de största bladen, midt på stjälken, hade 

 4 cm. långt skaft och 1,8 cm. långt, 0,9 cm. bredt uddblad. 



På gränserna mellan de högre belägna ängsmarkerna och 

 de här och där uppträdande grupperna af äldre Alnns incana- 

 träd, där torkan till följd af trädens öfverskuggning icke utöfvat 

 ett så menligt inflytande på växtligheten, som på de alldeles 

 öppna platserna, funnos en del mycket höga och kraftiga örter. 

 Så var t. ex. den enstaka förekommande och tämligen fristående 



