226 GREVILLIUS, KÄRLVÄXTVEGETATIONEN PÅ ALNÖN. 



frodiga florala skott; blommorna vexlade betydligt till storleken, 

 som det tycktes under fullkomligt lika yttre förhållanden, samt 

 oberoende af de florala skottens längd, men tämligen proportio- 

 nelt med bladens storlek; på samma stånd voro alla blommorna 

 ungefär lika stora. Den största uppmätta blomkronan var 3 

 cm. i genomskärning med kronblad af 1,4 cm. längd och 1,1 

 cm. bredd. På ett af de mest småbladiga stånden mätte en 

 blomma 2 cm. i vidd med 1 cm. länga, 0,7 cm. breda kronblad. 

 — Ett par buskar af Alnus incana förekommo i södra delen af 

 skäret. Den längst i söder stående busken var 3 meter hög 

 med blad af vanlig storlek. 



Det längst från Lån^örsholmen belägna, bebygda skäret. 



Detta, som ligger i närheten af det föregående, är något 

 högre än detta, men af ännu mindre utsträckning. — Åtskilliga 

 gamla Alnus incana-trÄd förekommo på skärets inre, högre par- 

 tier. De voro icke stort mer än 3 meter höga, knotiga, med 

 små rynkiga blad. Detta växtsätt synes förorsakadt dels af det 

 för vindarne fritt utsatta läget, dels af det på förvittringspro- 

 dukter fattiga underlaget. Vegetationen utgjordes för öfrigt af 

 följande arter: Taraxacum ofßcinale, Leontodon autumnalis, 



Valeriana officinalis, Angelica silvestris, Carum Carvi, Ranun- 

 culis acris, R. repens, Parnassia palustris (enstaka), Ribes ru- 

 brum, Epilobiuni angustifolium, Potentilla anserina, Spircea 



Ulmaria, Vicia Cracca, Salix nigricans (liten), Triticum caninum, 

 Elymus arenarius, Festuca duriuscula, Agrostis stolonifera, Poa 

 pratensis, Calamagrostis strida, Equisetum pratense f. Af dessa 

 var Spiroia Ulmaria den mest karaktäristiska i underväxten till 

 Alnus incana. Den blef sällan öfver 1 meter hög, och upp- 

 nådde hvarken i afseende pä det vegetativa eller fruktifikativa 

 systemet på långt när samma dimensioner som på de lunddälds- 

 artade ståndorterna på Långörsholmen, beroende dels på det 

 ringa skydd mot vindarne, som de glesa ^/?ms-träden lämnade, 

 dels på det torra och magra underlaget. Äfven en del andra 

 arter, förekommande i de inre delarne af skäret, visade sig re- 



