ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR ] 8 94, N:0 5. 227 



diicerade till storleksförhållandena. Så hade Vicia Cracca mindre 

 såväl blommor som blad än i vanliga fall. Den enstaka-tunn- 

 sädda uppträdande Epilohium angustifolium var lågväxt — knapt 

 1 meter — - men med rikliga, mer eller mindre horizontalt ut- 

 spärrade grenar. Valeriana officinalis uppnådde icke 1 meter, 

 Angelica ofpcinalis blef högst 1 meter under alarne; på den 

 öppna strandremsan mätte blommande individ endast omkring 

 15 cm. Öfriga arter voro icke märkbart reducerade i storleks- 

 förhållandena. Af gräsen nådde Elymus arenarius ganska be- 

 tydande dimensioner (ett individ var 1,30 m. högt, med 25 cm. 

 lång floral del; skärmfjäll 2 — 2,5 cm., stundom något längre; 

 strået var, ungefär 20 cm. från marken, 2 cm.). Af Taraxacum 

 ofßcinale sågos på strandremsan flere bladrosetter med luxurie- 

 rande, långa, håriga, uppräta blad, dock utan öfverskuggande 

 vegetation. 



Nephelinsyeiiitonirådet i norra delen af Alnön. 



Vegetationen erbjuder här, liksom pä Långörsholmen, en 

 högst olika fysiognomisk prägel på olika områden. Från norra 

 och östra stränderna utbreda sig lågt liggande fält med mesta- 

 dels sandigt underlag. De upptagas till största delen af åkrar; 

 här och där förekomma partier dels af granskog — abiegna 

 hylocomiosa — dels alderlundar med mer eller mindre luxurie- 

 rande, mest af örter bestående undervegetation. Särskildt Spircea 

 Ulmaria är karaktäristisk för dessa lundar. — At N.V. till 

 begränsas åkerfälten af Hartungsgärdena, där det knappa jord- 

 lagret endast tillåtit en mager ört- och gräsvegetation att 

 uppspira. — De högst belägna delarne af området, söder om 

 Pettäng — Stolpås, intagas af ett tätt abiegnum hylocomiosum, 

 som fortsattes på gneisområdet, i V. mot Nacka och Eriks- 

 dal, i S. på andra sidan vägen från Eriksdal förbi Alnö 

 kyrka. På syenitområdet hade granarne i allmänhet mycket 

 breda årsringar, voro ofta rikligt kottebärande redan vid ungefär 

 6 m. höjd, samt utmärkte sig för sin friska grönska. Under- 

 vegetationen var artfattig, men frodig. Särskildt Vaccinium 



