243 



Öfversigt af Kongl. Vetenskaps-Akademiens Förhandlingar 1894. N:o 5. 

 Stockholm. 



Om uppkomsten af tecknen + och — samt de mate- 

 matiska termerna »plus» och »minus». 



Af G. Eneström. 



[Meddeladt den 9 Maj 1894 genom D. G. Lindhagen.] 



I äldre matematiskt-historiska arbeten förekomma i aUmän- 

 het inga bestämda upplysningar om den första användningen af 

 tecknen + och — . Chasles nämner 1837 blott, att de åter- 

 finnas hos Stieel (1544), ^) och några år senare anmärker 

 Nesselmann, att de begagnats redan af Viéte. -) Innan Nes- 

 selmanns arbete hunnit blifva färdigtryckt, hade dock från två 

 olika håll bestämdare uppgifter meddelats. I en 1840 utgifven 

 monografi påpekade nämligen Drobisch, att tecknen + och — 

 blifvit använda af Widmann i Behende und hübsche Rechenung 

 anff allen Kau ff mann schafft (Leipzig 1489), ^) och i den lika- 

 ledes 1840 utgifna tredje delen af Histoire des sciences mathé- 

 matiques en Italie uppgaf LiBRi bestämdt, att Leonardo da 

 Vinci uppfunnit nämda tecken. *) Dessa upplysningar blefvo 

 dock till en början icke tillräckligt uppmärksammade, och ännu 



') Chasles, Aperqu historique sur 1'origine et le dévelojipement des méthodes en 



géométrie (Bruxelles 1837), sid. 539. 

 ^) Nesselmann, Die Algebra der Griechen (Berlin 1842), sid. 305. 

 ) Drobisch, De Joan. Widmanni Egerani compendio arithmeticae mercatorum 



(Leipzig 1840), sid. 20. 

 ■*) LiBRi, Histoire des sciences mathematiques en Italie 3 (Paris 1840), sid. 40. 



