ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 18 94, N:0 5. 249 



Vid törsta påseendet kan det nog förefalla, som om Le 

 Paiges förklaring af plustecknet skulle vara att föredraga; 

 emellertid möter vid densamma en svårighet, som först nyligen 

 har blifvit påpekad af Cantor. 2") Det blir nämligen af nöden 

 att söka på något rimligt sätt förklara, huru tecknet + kom- 

 mit att kallas plus i stället för et. Samma svårighet förefinnes 

 äfven i fråga om De Morgans »varumagasinsteori», där man 

 måste kräfva en förklaring, huru positiva och negativa korrek- 

 tioner kommit att utmärkas just genom orden plus och minus. 

 Den nu framställda anmärkningen träffar tydligen icke det andra 

 förklaringssättet, men innan detta kan godkännas, måste i stället 

 utredas, om orden plus och minus bevisligen användts såsom 

 tekniska termer före tecknen + och — , och någon sådan ut- 

 redning har, så vidt jag vet, ännu ej blifvit förebrakt. De, som 

 förklarat + och — vara grafiska förenklingar af p och r«, 

 hafva uppenbarligen utgått från den tysta förutsättningen, att 

 orden plus och minus från början användts i den betydelse, de 

 nu äga inom matematiken, men det är lätt att inse, att denna 

 förutsättning icke är själfklar. Ty lika litet, som det är af 

 sig själft klart, att man på svenska skall uttrycka summan af 

 7 och 3 genom orden: »sju mer tre» och skilnaden mellan 7 och 

 3 genom orden »sju mindre tre», lika litet är det af sig själft 

 klart, att man under medeltiden skulle begagna orden plus och 

 minus såsom additions- och subtraktionstermer. 



Innan man kan bestämma sig för något af de tre förkla- 

 ringssätten för tecknen + och — , måste man således företaga 

 en historisk undersökning om termerna plus och minus Det 

 ligger därvid nära till hands att antaga, att dessa termer, i 

 likhet med vissa andra matematiska uttryck, äro genom orda- 

 grann öfversättning hämtade frän grekiskan eller arabiskan. Så 

 synes emellertid icke vara förhållandet. Åtminstone har jag ej 

 lyckats hos grekiska eller arabiska författare finna några allmänt 

 använda termer, af hvilka plus och minus skulle vara omedel- 



") Cantor, Question 5. L'intermediaire des mathématicieas 1, 1894, 

 8id. 2. 



