300 ENESTRÖM, OM BRÅKFUNKTION UNDER FORMEN {} . 



, , -1' .• , <^'* — <^" axa — a 



donne la consideration de comme ; mais 



a — a 1 X a — a 



, . ,, a + a X a — a 

 SI on le considere comme , on aura 



a + a X a — a ^ 



?/ =: = a + a ^= za 



a — a 



Enfin si l'ün considere 



O = «2 — a2 : 



. a- — w 



dans , on aura 



i/ 



O 



a — a O ' 



Clioisissez, et me dites comment vous vous serez déterminé. 



Af detta utdrag framgår, att Varignon ej synnerligen 

 mycket hade tänkt sig in i frågan och icke häller speciellt in- 

 tresserade sig för densamma. Huruvida Johan Bernoulli under 

 sådana förhållanden fann skäl att meddela Varignon sin lösning, 

 torde vara osäkert. Åtminstone beröres frågan icke, så vidt jag 

 kunnat finna, i Varignons följande bref, och Johan Bernoulli 

 egna bref från denna tid äro förkomna. I 



Emellertid hade Varignon, innan han skref sitt ofvan ci- i 

 terade bref, vid ett sammanträffande med Hopital omnämt, att 

 frågan blifvit bragt å bane af Johan Bernoulli. Härom skrifver , 

 Hopital till den senare i ett bref af den 20 juni 1693. * 



M'" Varignon . . . me donna un petit papier ou est 

 la question suivante qu'il m'a dit que vous lui avez envoyée. 

 Soit réquation J 



3 



y2a^x — x'* — a\/a-a; 



r=: ="^' 



a — yax^ 



qui exprime la nature d'une courbe dont l'abscisse est x et 

 Tordonnée y; on demande la valeur de y lorsque x devient 

 egal a la constante a. 



