ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 18 94, N:0 6. 301 



Sol.. y^=2a, car en ce cas 



\2a^x — X* — aYa-a; aa — aa 



i/ — s et — a 



Johan Bernoullis svar härå är förkorn iiiet, men säkerligen 

 underlät han ej att påpeka det felaktiga i Hopitals tillväga- 

 gående. Förmodligen med anledning däraf skrifver Hopital till 

 honom den 2 sept. 1693: 



Je vous avoue que je ne me suis pas fort appliqué å 

 résoudre Téquation : 



V2a^x — X* — aVa'^x 



rz= = ^ 



a — V ci^^ 



lorsque x — a, car ne voyant point de jour pour y réussir 



puisque toutes les solutions qui se présentent d'abord, ne 



sont pas exactes, je n'ai pas voulu y perdre de temps in- 



utilement et j'aime mieux l'apprendre de vous quand vous 



m'en voudrez faire part. 



Då Johan Bernoullis följande bref är förkommet, är det 

 ej med visshet kändt, hvad svar han lämnade på Hopitals in- 

 direkta begäran, men af Hopitals bref den 7 oktober 1693 

 synes det, som om Bernoulli skulle hafva dels meddelat, honom 

 en metod för problemets lösning, grundad på rotmärkenas bort- 

 skaffande medelst dignitetsupphöjning, dels förklarat sig äga en 

 vida allmännare metod härför. ^) Under nyss nämda datum 

 skrifver nämligen Hopital: 



La méthode dont vous vous servez pour résoudre Té- 

 quation 



aa — ax 



Va.^ 



■y 



lorsque x = a, est generale. Mais eile n'est pas praticable, 

 comme vous le remarquez vous méme, dans l'equation pro- 



') Detta bestyrkes också af den redogörelse för sakens förlopp, som Johan 

 Bernoulli meddelade i den ofvan å sid. 298 citerade afhandlingen i Acta 

 Eruditorum 1704. 



