374 LANGLET, OM SEXLEDADE THIOHYDANTOINER. 



dautoinen redan vid bildningen sönderdelas af jodvätet så, att 

 jodammonium och en »sinapanpropiousyra» (diacitetrahydro-1, 

 S-azthin) uppstå, medan största delen af reaktionsprodukten 

 förstöres under bildning af bruna tjärartade ämnen. Orsaken 

 till detta ogynsamma resultat ligger i den häftiga värmeutveck- 

 ling, som eger rum under reaktionen; det bildade jodvätesaltet 

 af thiohydantoinen eger icke bestånd vid den höga temperatur, 

 som reaktionsprodukten antager. För att undvika denna olägen- 

 het måste man tillsätta något värmebindande medel, och det 

 bästa dylika har jag funnit i ett stort öfverskott af acetanhydrid, 

 som under reaktionen till största delen bortgår i ångform. 



3-Fenyl-2-imido-4:-acitetrahydro-l, 3-azthin. 



S CH2 



HNC<^ '>CH.^ 



CeH,N-CO 



Lika molekyler fenylsvafvelurinämne och /:?-jodpropionsyra 

 upphettas med minst 3 mol. acetanhydrid försigtigt, till dess 

 att allt svafvelurinämne blifvit löst, hvarefter temperaturen får 

 stiga något, tills gasblåsor börja visa sig, dä lågan genast aflägs- 

 nas. Reaktionen försiggår i början temligen lugnt under lindrig 

 kokning; några sekunder efter det denna upphört börja kristaller 

 afskilja sig i vätskan, och på några ögonblick stelnar densamma 

 till en massa af gulbruna kristaller, under häftigt bortkokande 

 af största delen af den tillsatta acetanhydriden. Dessa kristaller 

 utgöra jodhydratet till ofvanstående förening. För att erhålla 

 den fria basen tvättar man den söndertryckta kristallmassan 

 med eter, utpressar den och öfvergjuter den med ammoniak. 

 Efter några minuter afhälles vätskan och återstoden tvättas 

 med vatten, samt löses derefter i kokande alkohol med tillsats 

 af ett par droppar ammoniak. 



Föreningen, som sålunda erhålles i färglösa nålar, h vilka 

 smälta vid 154" löses lätt i alkohol och isättika, svårt i kokande 

 och knappast märkbart i kallt vatten. I eter är den olöslig. 



