5,16 LINDSTRÖM, OM FYND AF CYATHASPIS. 



arter, när de förekomma på andra lokaler, äro tjockskaliga. De 

 visa dessutom icke minsta tecken till nötning genom att hafva 

 varit rullade i vatten. Dessa omständigheter i förening med 

 bergartens fina gry leder till antagandet af dess aflagring på 

 ett icke ringa djup, på hvilket djuren lefvat utom inflytande af 

 vågrörelsen. Aflagringen kan ock hafva försiggått i en lugn, 

 för häftigare vågsvall skyddad bugt, ty på ett under alla för- 

 hållanden lugnt vatten tyder ock den nästan fullständiga sak- 

 naden af de eljest öfverallt så talrika korallerna. 



Tillsamman känner jag i denna stund ett femtiotal arter 

 från kanalens mergelskiflfer. Af krustacéer känna vi en Calym- 

 7nene, Bumastus mdcatiis, Proetus conspersus, en Eurypterid, 

 en Ceratiocaris, några Leperditier och Beyrichier. Af cepha- 

 lopoder några Orthocerer, en Gomphoceras, af maskar Trachy- 

 derma, fyra Conularier, åtskilliga gastropoder, vid pass åtta lamelli- 

 branchier, samt brachiopoder. Genom sådana arter som Proetus 

 conspersus, Avicidopecten Danhyi M'CoY m. fl. står Laumergelns 

 fauna i förbindelse med den öfriga sydgotländska faunan, såsom 

 Bursvikens oolit och sandsten, men har äfven gemenskap med 

 Östergarnslagren i faunistiskt afseende. 



En i Visby bosatt person, A. Florin, som snart i tjugo 

 års tid med mycken framgång och skicklighet samlat fossil ät 

 Riksrausei Palaeontologiska afdelning, insände gäng på gång under 

 hösten fynd från denna kanal i Lau och slutligen bland annat 

 ett par sidenglänsande, ovala föremål med egendomlig skulptur, 

 så väl bibehållna, att det ej var svårt, att i dem igenkänna 

 ryggsköldar till fiskar af en uråldrig typ. Det starkt hvälfda 

 och glänsande skalet är sammansatt af fyra sammanvuxna delar, 

 en central, som är störst, pä ömse sidor om denna en smal, 

 långsträckt sidodel, samt framtill en tvärbred, rostral sköld. 

 Denna sistnämnda saknas på det ena exemplaret, och det full- 

 ständigare, som ligger med framdelen något under det förra, har 

 från rostrum ett litet triangulärt parti utskjutande. Bakåt äro 

 båda exemplaren ofullständiga, sä att bakkantens form ej kan 

 beskrifvas. Skalens yta är rynkig af långsgående, svagt upp- 



